УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/925/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
24 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2018 року,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вище зазначену ухвалу та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 будь-який інший запобіжний захід. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та прийнятою всупереч вимог ст.ст.177, 178, 183 КПК України. Зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу не врахував те, що одного лише зазначення переліку ризиків без їх доказового підтвердження недостатньо. Наголошує, що при обранні виду запобіжного заходу слід належно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини (Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Клоот проти Бельгії» §40). Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрацію, проживає з непрацездатними батьками, які мають інвалідність та потребують догляду за ними, офіційно працює, позитивно характеризується. Вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а тому є всі правові підстави застосувати до ОСОБА_8 альтернативний та більш м`який запобіжний захід домашній арешт або заставу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно змісту клопотання слідчого поліції, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального за таких обставин : 09 травня 2018 року близько 20 години, на 124 км.+500 м. автодороги «Овруч-Малин-Кочерів» по вул. Карпенка в м. Радомишль Житомирської області, автомобіль «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 здійснив зіткнення зі скутером марки «Honda» під керуванням ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир скутера ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинула.
За даним фактом 10.05.2018 СВ Радомишльського ВП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
10.05.2018 о 4 годині 04 хвилині за підозрою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_8 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України.
Підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_8 було повідомлено 10 травня 2018 року.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, за яке законом передбачено позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Взято до уваги, що у 2018 році судами ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а 20 січня 2018 року притягався до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік, останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що вказує на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст.178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, наявності ризику, що підозрюваний буде перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість клопотання слідчого поліції про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зокрема, у січні 2018 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а у травні 2018 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 , на час дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп`яніння.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначив йому розмір застави, що відповідає вимогам ч.4 ст.183 КПК України.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, а дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :