Справа № 404/2828/18
Номер провадження 1-кс/404/1062/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №0003432 від 14.04.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просила:

- визнати протиправною бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0003432 від 14.04.2018 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено;

- зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні № 0003432 від 14.04.2018 року повернути ОСОБА_4 (як фактичному володільцю) чи їй (як власнику) тимчасово вилучені під час огляду місця події від 04.04.2018 року майно, а саме: автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого кольору з державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ; ключі від вказаного автомобіля.

На обґрунтування скарги зазначено, що у провадженні СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0003432 від 14.04.2018 року.

Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження 04.04.2018 року в період часу з 22:40 год. по 23:10 год., слідчими Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості по вул. Лісопаркова в м. Кропивницькому, в ході якого було вилучено автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого кольору з державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль виданий на ім`я ОСОБА_3 , та ключі від вказаного автомобіля.

Відповідно до вказаного протоколу огляду місця події від 04.04.2018 року фактичним володільцем (користувачем) майна, яке було вилучене, являвся син скаржниці ОСОБА_4 , про що міститься графа «За участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи».

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого кольору з державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 , на праві власності належить їй, ОСОБА_3 .

Всупереч вимог процесуальних норм КПК України, слідчий провів слідчу дію - огляд місця події іншого володіння особи, тобто транспортного засобу «FORD TRANSIT», р.н. НОМЕР_1 , без належних на те законних підстав, так як ні її сином ОСОБА_4 , ні нею усної та письмової згоди на проведення вказаної слідчої дії надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна повинен звернутись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Зважаючи на те, що наступним робочим днем після тимчасового вилучення майна у її сина ОСОБА_4 , був четвер - 05.04.2018 року, проте у вказаний день, а ні слідчий, а ні прокурор у вказаному кримінальному провадженні не звернулись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого у ОСОБА_4 майна, то зазначене майно має бути повернуте ОСОБА_4 , як особі, у якої воно було вилучено.

Таким чином, по теперішній час тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно останньому не повернуто, крім того не повернуто їй, як власнику, чим порушено її конституційні права, та фактично незаконно утримується органом досудового розслідування.

Тому, скаржник вважає, що відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, вона має право на оскарження вищевказаної бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні № 0003452 від 14.04.2018 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Крім того, зазначали, що зважаючи на те, що фактичним володільцем (користувачем) тимчасово вилученого майна являвся її син ОСОБА_4 , а безпосередньо власником даного являюсь вона, тому вважає за необхідне повернути вказане у скарзі тимчасово вилучене майно саме їй.

Скаржник та фактичний володілець вилученого майна надали вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Слідчий не з`явився про розгляд скарги повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою.
Прокурор не заперечила проти повернення тимчасово вилученого майна під час огляду місця події. Надала для огляду матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14.04.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за № 0003432 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 4).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.04.2018 року, встановлено, що 04.04.2018 року в період часу з 22:40 год. по 23:10 год., слідчими Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості по вул. Лісопаркова в м. Кропивницькому, в ході якого було вилучено автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого кольору з державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль виданий на ім`я ОСОБА_3 , та ключі від вказаного автомобіля (а.с. 5-7).

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого кольору з державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей і документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до протоколу Першого Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Під час розгляду скарги встановлено, що клопотання про арешт вилученого під час огляду місця події слідчим до суду не подавалось.
Тобто, відмова слідчого від повернення вказаного майна суперечить положенням ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Таким чином, слідчий суддя вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_3 про визнання противоправною бездіяльності слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, так як у встановлені ч. 5 ст. 171, ч. 1 ст. 172 КПК України питання про арешт майна слідчим суддею не вирішено. Правові наслідки такої бездіяльності слідчого встановлені у ч. 5 ст. 171 КПК України тобто негайне повернення вилученого майна особі, в якої його було вилучено.
Керуючись ст. ст. 169, 171, 303 -307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №0003432 від 14.04.2018 року -задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження № 0003432 від 14.04.2018 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час огляду місця події від 04.04.2018 року особі, у якої воно було вилучено.

Зобов`язати слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській областів кримінальному провадженні № 0003432 від 14.04.2018 року повернути власнику ОСОБА_3 тимчасово вилучене під час огляду місця події від 04.04.2018 року майно, а саме:

- автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого кольору з державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ;

- ключі від вказаного автомобіля.

Відповідно ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1