Провадження № 11-кп/792/70/18
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2018 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів Бережного, ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого за ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, судимого,
про застосування щодо нього амністії.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2014 року за ч.1 ст.115 КК України на 7 років позбавлення волі, а тому до нього не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі, вважає ухвалу місцевого суду незаконною, просить застосувати щодо нього п.п. «г», «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що він є тяжко хворим, його матері виповнилось 79 років і він є єдиним її сином. Вказує, що суд розглянув його клопотання про застосування амністії, ігноруючи клопотання про розгляд справи у його присутності та те, що він заперечував проти проведення відеоконфренції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні

злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Підстави застосування амністії та перелік осіб, які повністю або частково звільняються від відбування покарання згідно амністії, визначаються законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Положеннями статтей 1-8 ЗУ "Про амністію в 2016 році" передбачено підстави для застосування амністії, тобто повного або часткового звільнення особи від відбування покарання.

Відповідно до ст.1 зазначеного закону, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Зі змісту п.п. «г» та «є» ст.1 цього закону слідує, що він застосовується до осіб:

- які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворі на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

- які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Відповідно до положень п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за ст.115 КК України (2001 р.), за умисне вбивство.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 29.08.2014 року засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.1 ст. 115 КК України (2001 р.) за умисне вбивство, а відтак він не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин його клопотання про застосування амністії не може бути задоволено і суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в цьому, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що він є тяжко хворим, його матір досягла 70 річного віку, він у неї єдиний син, як на підставу застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», не заслуговують на увагу, оскільки приписи п. «е» ст.9 Закону містять пряму заборону щодо застосування відносно нього амністії.

Цей же закон не передбачає індивідуальної амністії, на що є посилання в апеляційній скарзі засудженого.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , оскільки підстави застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законне рішення, при перевірці апеляційним судом, не встановлено, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Враховуючи вказані обставини підстав для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 86 КК України, ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,-

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2