Справа № 361/150/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/606/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 06.06.2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
06 червня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

суддів : ОСОБА_2 (головуючого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.10.2016 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 24.10.2016, остаточно призначене покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 1 місяць;

стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 5 420 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

стягнуто з ОСОБА_9 в рахунок відшкодування судових витрат на користь держави 197 грн. 74 коп.;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 обвинувачувався у тому, що він, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, 10.06.2017, близько 18 години 38 хвилин, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом вільного доступу, зламавши руками колодку, якою кріпилися велосипеди між собою, на вело стоянці, навпроти магазину «Епіцентр» по вул. Київська, 253, в м. Бровари Київської області, здійснив крадіжку велосипеду марки «Аванті», вартістю 4 575 грн. 78 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність вироку внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів скарги вказав на те, що суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_9 винним у пред`явленому обвинуваченні, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним. Просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника, який апеляційну скаргу прокурора вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а вирок - без змін;

потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Цих вимог закону суд першої інстанції при ухваленні вироку від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 не дотримався, зокрема, ухвалюючи цей вирок, суд обвинувачення, яке він визнав доведеним, не сформулював взагалі. Натомість суд замість обвинувачення, яке він визнав доведеним, у мотивувальній частині вироку виклав обвинувачення, яке було сформульоване органом досудового розслідування. Аналізуючи положення ч.3 ст. 374 КПК України у поєднанні із положеннями п.13 ч.1 ст.3, ст.17 та ст.91 КПК України дає підстави стверджувати, що під обвинуваченням, визнаним судом доведеним необхідно розуміти висновок суду, який зроблений у стверджувальній формі про доведення факту вчинення певною особою діяння, яке підпадає під ознаки як мінімум одного злочину, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, описом цього діяння із викладенням у ході цього опису обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що характеризують це діяння. Обвинувачення, яке висунуте певній особі органом досудового розслідування чи прокурором не є висновком суду у стверджувальній формі про вчинення цією особою злочину, тому обвинувачення органу досудового розслідування не може підміняти обвинувачення визнане судом доведеним.

Наведене указує на те, що у ході ухвалення даного вироку судом першої інстанції були допущені вимоги ч.3 ст. 374 КПК України. Це порушення вимог КПК України перешкодило суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому у відповідності до ч.1 ст. 412 КПК України це порушення закону визнається колегією суддів істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За змістом п.3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку при розгляді справи судом апеляційної інстанції. У зв`язку із викладеним колегія суддів приходить до висновку про те, що вироку Броварського міськрайонного суду 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню. Оскільки за змістом ч.3 ст. 374 КПК України обвинувачення у разі визнання особи винуватою формулює суд, який ухвалює обвинувальний вирок, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд цього кримінального провадження у суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів вважає, що постановлення судом першої інстанції 12 квітня 2018 року ухвали про виправлення описки, якою із мотивувальної частини вироку фактично було виключене посилання суду на обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину не може бути підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги прокурора. На думку колегії суддів, відсутність у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а судом першої інстанції воно штучно, із метою усунення цього порушення, визнано опискою. За своєю сутністю це порушення не може бути визнане опискою, тому воно не може бути виправлене в порядку ст. 379 КПК України, а підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом втручання у сутність ухваленого вироку, в даному випадку шляхом його скасування із призначенням нового розгляду цього кримінального провадження у суді першої інстанції.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.419 КПК України колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід щодо ОСОБА_9 залишити попереднім, а саме у виді тримання під вартою, визначивши строк дії цього запобіжного заходу у 60 діб.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 залишити без змін тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4