Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5928ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 квітня 2018 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 лютого

2018 року затверджено угоду про примирення від 29 січня 2018 року між представником потерпілого ДП «Ківерцівське ЛГ» ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1

ст. 246 КК, і призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі

400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішено питання щодо речових доказів, зокрема, постановлено конфіскувати легковий автомобіль марки «БМВ» номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходиться на арешт майданчику Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05 квітня 2018 року

ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК повернуто апеляційну скаргу на вирок місцевого суду, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 394 цього Кодексу апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року її було залишено без руху та встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи, що згідно п. 9-2 ч. 1 ст. 392 цього Кодексу він наділений правом на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів правового обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК із урахуванням положень статей 370, ч. 3 ст. 394, п. 2 ч. 3 ст. 399 і 412 КПК у їх взаємозв`язку та на спростування висновків апеляційного суду не долучив до касаційної скарги засвідчених в установленому законом порядку документів, які би підтверджували наявність його інтересу під час вирішення питання про долю речових доказів, які були надані суду.
У межах встановленого строку ОСОБА_4 усупереч вимог ст. 427 КПК подав до касаційного суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, а не касаційну скаргу, та не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 08 травня 2018 року.
Так, на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 долучив копії ухвал слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 і 18 січня 2018 року про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу та про накладення арешту на легковий автомобіль марки «БМВ» на іноземній реєстрації НОМЕР_1 , в яких відсутня вказівка про приналежність цього автомобіля ОСОБА_4 .

Інших документів, засвідчених в установленому законом порядку (ст. 99 КПК, статті 75-79 Закону України «Про нотаріат», п. 9 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тощо), які би підтверджували наявність його інтересу під час вирішення питання про долю речових доказів, ОСОБА_4 не надав.
Отже ОСОБА_4 не виконав вимоги ухвали касаційного суду від 08 травня 2018 року та усунув недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки ОСОБА_4 не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 квітня 2018 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3