Справа № 754/5456/18
У Х В А Л А
Іменем України

21 травня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0002264 від 13.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2016 року ОСОБА_5 передав у користування ОСОБА_6 автомобіль, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 , VIN « НОМЕР_1 , про що уклав відповідну довіреність.

15.12.2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір застави транспортного засобу, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 , VIN « НОМЕР_1 , у якості забезпечення виконання останнім умов договору позики.

20.03.2017 року ОСОБА_5 у приватного нотаріуса ОСОБА_8 написав заяву №125 про припинення дії довіреності, виданої ним ОСОБА_6 , про що повідомив останнього. В свою чергу, ОСОБА_6 автомобіль не повернув.

23.03.2017 року у територіальному сервісному центрі №8047 за адресою: вул. Велика Кільцева,4, м. Київ було укладено договір купівлі-продажу №8047/2017/33317 від 23.03.2017 року вищевказаного автомобіля. Однак, допитаний з даного приводу ОСОБА_5 повідомив, що жодних дій, пов`язаних з продажем автомобіля не здійснював.

Таким чином, 23.03.2017 року ОСОБА_6 без відповідних на те документів та підстав продав автомобіль, марки «Jaguar XE JT2», номер кузова « НОМЕР_1 , а отриманими грошовими коштами заволодів шахрайським шляхом.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а саме, на автомобіль, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 , VIN « НОМЕР_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав за викладених підстав та просив слідчого суддю про його задоволення.

На підставі вимог ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядалось без повідомлення власника майна.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0002264 від 13.03.2018 року, слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0002264 від 13.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.12.2016 року ОСОБА_5 передав у користування ОСОБА_6 автомобіль, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 , VIN « НОМЕР_1 , про що уклав відповідну довіреність.

15.12.2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 35000 дол. США, що становить 920759 грн. в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на момент підписання даного Договору позики.

Того ж дня, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був укладений договір застави транспортного засобу, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 , VIN « НОМЕР_1 », у якості забезпечення виконання останнім умов договору позики.

20.03.2017 року ОСОБА_5 у приватного нотаріуса ОСОБА_8 написав заяву №125 про припинення дії довіреності, виданої ним ОСОБА_6 .

З протоколу допиту ОСОБА_5 від 18.04.2018 року, наявного в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_6 . ОСОБА_5 вищезазначений автомобіль не повернув.

Як стало відомо ОСОБА_5 , 23.03.2017 року ОСОБА_6 не маючи на це повноважень, здійснив продаж вказаного автомобіля.

Постановою старшого слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2018 року речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні визнано автомобіль, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », VIN « НОМЕР_1 ».

Згідно копії реєстраційної картки ТЗ, доданої до матеріалів клопотання, встановлено, що 23.03.2017 року належний ОСОБА_5 автомобіль, марки «Jaguar XE JT2», д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », VIN « НОМЕР_1 », був перереєстрований за новим власником ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу №8047/2017/383317 від 23.03.2017 року, та отримав д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з приписами ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, договір застави транспортного засобу, марки «Jaguar XE JT2», 2015 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 , VIN « НОМЕР_1 » від 15.12.2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , нотаріально не посвідчений та не зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до приписів ч.ч.3,4 ст. 577 ЦК України, застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, слідчий суддя вважає, що правовідносини, які склалися в кримінальному провадженні, носять цивільно-правовий характер.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0002264 від 13.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: