Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/505/18
Провадження по справі № 1-кп/281/71/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лугинки, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст.185 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
20.06.2018, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи в с. Лугинки, Лугинського району, Житомирської області помітив, що поблизу житлового будинку № 56 по вул. Центральній, знаходиться незачинений легковий автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника вказаного автомобіля, ОСОБА_3 проник до автомобіля через незачинені двері звідки таємно викрав ноутбук марки «Samsung P 29» в сірому корпусі, вартістю 532 грн., який знаходився на задньому сидінні, та який на праві власності належить ОСОБА_5 .
Заволодівши вказаним майном ОСОБА_3 спробував залишити місце вчинення кримінального правопорушення, але був помічений малолітнім ОСОБА_6 , який в той момент знаходився у дворі поблизу автомобіля та ОСОБА_7 , яка вийшла у двір будинку і побачивши, що ОСОБА_3 почав рухатись в бік магазину «Владушка» наздогнавши ОСОБА_3 . ОСОБА_8 побачила, що останній тримає під рукою вищевказаний ноутбук.
На прохання повернути ноутбук ОСОБА_3 не реагував, в цей час ОСОБА_9 звернулась до ОСОБА_10 і ОСОБА_11 які в той момент були неподалік від неї за допомогою, на що останні погодились і спільними зусиллями забрали ноутбук у ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений, але при цьому зробив всі можливі дії для доведення свого злочинного умислу до кінця.
Своїми умисним діями які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) поєднаному з проникненням у сховище ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того 20.06.2018, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Перебуваючи в с. Лугинки, Лугинського району, Житомирської області, помітив що поблизу житлового будинку № 56 по вул. Центральній, знаходиться незачинений легковий автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом проникнення всередину вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника вказаного автомобіля, ОСОБА_3 проник до автомобіля через незачинені двері, відчинивши речовий ящик вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 550 грн., які належать ОСОБА_5 .
Заволодівши вказаними грошовими коштами ОСОБА_3 місце вчинення злочину покинув, та в подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаними з проникненням у сховище, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Обвинувачений повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде. Просив суд призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілий в судове засіданні не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву з клопотання проводити судовий розгляд даного кримінального провадження без його участі. Крім того зазначив, що ноутбук йому повернуто та викрадені грошові кошти в сумі 550 грн. відшкодовано обвинуваченим, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 немає. Просить суворо не карати та не позбавляти його волі. Крім того в судовому засіданні від ОСОБА_3 надійшла письмова заява відповідно до якої він просить провести судове засідання в спрощеному порядку. Вину в інкримінованих йому злочинах визнав.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Прокурор в судовому засіданні просила призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (три) роки і 6 (шість ) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та покласти на його обов`язки визначені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорювала обставини, встановлені в обвинувальному акті, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
З досудової доповіді, що складена фахівцем Лугинського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_12 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середній рівень ризику вчинення ним кримінального правопорушення вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації можливо застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, а саме, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище та за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
Згідно із ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває; наявні соціальні зв`язки, а також дані досудової доповіді відділу з питань пробації, згідно із якою виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб), відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого та відшкодування обвинуваченим грошових коштів в сумі 550 грн., наявність пом`якшуючих відповідальність обвинуваченого обставин, а також те, що злочини, які вчинив ОСОБА_3 в силу ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, проте вчинені ним вперше, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Майнової шкоди злочином завдано на загальну суму 1082 гривень 00 копійок.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 373-374, 376 КПК України, ст. ст. 15, 50, 51, 63, 65-67, 75, 76, 185 КК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за:
ч. 2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі
ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести ) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- ноутбук марки «Samsung» моделі «Р -29», переданий потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання - залишити у власності останнього.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору та направити потерпілому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1