Справа № 603/188/18
Провадження №1-кп/595/94/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024 від 09 лютого 2018 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2018 року приблизно о 14 год., ОСОБА_4 перебуваючи неподалік смт.Коропець, Монастириського району, Тернопільської області, в порушення вимог ст.ст.4,24,67,68,69 Лісового Кодексу України, ст.ст.5,12 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи в урочищі «Пастівник», в кварталі № 44, виділ № 11, природно-заповідного фонду «Дністровський каньйон» шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою ручної пили вчинив самовільну рубку двох дерев породи сосна звичайна діаметром, 12 см. та 18 см.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев на території природо-заповідного фонду.

Також, 20 лютого 2018 року близько 17 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля виходу із базару, що в АДРЕСА_2 , помітив шкіряний чохол коричневого кольору в якому побачив вісім предметів зовні, схожих на боєприпаси, які згідно висновку судово-балістичної експертизи, є мисливськими патронами сконструйованими 1917 року, калібру 7x65R, виготовлені промисловим способом які використовуються для стрільби з карабіну, та 3 (три) із них придатні для стрільби.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 20 лютого 2018 року, з ціллю незаконного придбання вище описаних бойових припасів, всупереч Розділу XII п.12.2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 364 від 05.05.2017 року, умисно поклав їх у кишеню своєї куртки, усвідомлюючи що у нього немає передбаченого на те законом дозволу та переніс до однієї із господарських будівель свого домогосподарства, що в АДРЕСА_1 вищеописані бойові припаси, таким чином придбав.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , в період часу із 20 лютого 2018 року по 22 лютого 2018 року умисно зберігав 8 боєприпасів в приміщенні однієї із господарських будівель свого домогосподарства, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Після чого, 22 лютого 2018 року працівниками Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, під час проведення санкціонованого обшуку в житловому будинку та господарських будівлях за адресою АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_4 , були виявлені та вилучені вищевказані 8 боєприпасів.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

28 березня 2018 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000024 від 09 лютого 2018 року, та обвинуваченим у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263, ч.1 ст.246 КК України, істотних для даних кримінальних правопорушень обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 .

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшуює покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим з участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 березня 2018 року між прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 09.02.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, призначивши узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді двох років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, ОСОБА_4 , призначити остаточне покарання за сукупністю вчинених злочинів у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2(два) роки та покласти на нього такі обов`язки :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 1144(одну тисячу сто сорок чотири) грн. за проведення експертизи в дохід держави.

Речові докази: 8 (вісім) патронів із маркуванням «SBP 7х65R» - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1