Номер провадження 1-кп/495/172/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003180 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2004 року народження, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого у столярному цеху за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 14.09.2017 року близько о 22:00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , до свого сина ОСОБА_6 та колишньої дружини потерпілої ОСОБА_5 . При цьому потерпіла ОСОБА_5 добровільно відчинила двері своєї квартири і впустила обвинуваченого ОСОБА_3 .

Перебуваючи у вищевказаній квартирі, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 сиділи розмовляли, коли на телефон потерпілої подзвонив невідомий номер та вона взяла до рук свій мобільний телефон, щоб відповісти, на екрані телефону обвинувачений ОСОБА_3 побачив ім`я « ОСОБА_7 », що розлютило останнього.

Далі 15.09.2017 року приблизно о 02:00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, умисно, із корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, розуміючи, що його злочинні дії будуть помічені його колишньою дружиною потерпілою ОСОБА_5 , відкрито викрав належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон «Lenovo P780», який нею оцінений у 1500 гривень. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 , відкрито викрав мобільний телефон «Lenovo P780», який належить потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав матеріальну шкоду у розмірі 1 500 гривень, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_8 на запит від 27.09.2017 року № 42/20005.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 14.09.2017 року близько о 22:00 годині, він прийшов у гості до свого сина ОСОБА_6 та колишньої дружини потерпілої ОСОБА_5 , які мешкають в квартирі АДРЕСА_2 . 15.09.2017 року приблизно о 02:00 годині, він знаходячись в приміщенні вище вказаної квартири здійснив крадіжку мобільного телефону «Lenovo P780» потерпілої ОСОБА_5 . У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає з своїм сином в квартирі АДРЕСА_2 . 14.09.2017 року близько о 22:00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до них у гості. 15.09.2017 року приблизно о 02:00 годині, обвинувачений, знаходячись у приміщенні квартири здійснив крадіжку її мобільного телефону «Lenovo P780». Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник. Телефон їй повернуто та вона не моє претензій до обвинуваченого. Просила строго його не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи, те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, враховуючи думку потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого та просила його суворо не карати, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Зняти арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2017 року на мобільний телефон «Lenovo P780» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo P780» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 790,96грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений не був.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Зняти арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2017 року на мобільний телефон «Lenovo P780» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo P780» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави 790,96грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1