Справа № 161/2109/18
Провадження № 1-кп/161/447/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 08 травня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003242, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 09.02.2018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України судимості не має;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 11.07.2017 близько 04.24 год., перебуваючи поблизу приміщення ресторану «Піцерія Фелічіта», що по пр. Волі, 11 м. Луцька, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з клумби п`ять декоративних дерев «туї», загальною вартістю 1500 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, повторно, 12.07.2017 близько 04.20 год., перебуваючи поблизу приміщення ресторану «Піцерія Фелічіта», що по пр. Волі, 11 м. Луцька, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з клумби два декоративних дерева «туї», загальною вартістю 600 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, а також таємно викрав чуже майно, вчинено повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у таємному викраденні чужого майна, а також таємному викраденні чужого майна , вчиненому повторно, визнав повністю та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суду дав показання, що дійсно 11 та 12 липня 2017 близько 04.30 год., перебуваючи поблизу приміщення ресторану «Піцерія Фелічіта», що по пр. Волі, 11 м. Луцька, таємно викрав з клумби сім декоративних дерев «туї», які в подальшому реалізував.

На даний час збитки потерпілій не відшкодовані. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове в судове засідання не з`явилась, подала заяви про слухання справи у її відсутності, в зв`язку з сімейними обставинами, збитки їй не відшкодовані, однак будь-яких претензій до обвинуваченого вона не мають. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 його винність у таємному викраденні чужого майна, а також у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 в порядку ст.89 КК України судимості не має, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальні збитки потерпілій не відшкодовані, однак остання на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, вчинені ним злочини відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України, призначивши покарання:

-за ст. 185 ч.1 КК України 6 (шість) місяців арешту;

-за ст. 185 ч.2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_5 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск з відеозаписом камер спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1