Єдиний унікальний номер 185/2520/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року. м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний

суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000 439 від 11.02.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Броди, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 23.02.2017 року матеріали у відношенні ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 11.02.2018 року о 17.23 годині прийшов до приміщення «Магазину № 106» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вулиці Центральна, 61/1, в місті Павлограді Дніпропетровської області. Перебуваючи в приміщенні вказаного магазину у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме однієї пляшки лікеру марки «Becherovka Orinal 38%», об`ємом 0,5 літри. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна о 17.24 годині, перебуваючи біля стелажів, на яких розташовані вино-горілочні вироби, де скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу з вищевказаного стелажу викрав одну пляшку лікеру марки «Becherovka Orinal 38%», об`ємом 0,5 літри, вартістю 192,40 грн. Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 попрямував до виходу із торгівельної зали вищевказаного магазину, не здійснюючи розрахунок № 106» TOB АТБ-Міркет» та попрямував на вихід з торгівельного павільйону. Однак ОСОБА_3 , підійшовши до виходу з приміщення магазину, був помічений та зупинений охоронцем зазначеного магазину із викраденим майном і таким чином, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем магазину «АТБ-Маркет». Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг би спричинити магазину «Магазину № 106» ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальний збиток на загальну суму 192,40 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті він повністю згоден. Додав, що дійсно 11.02.2018 року з магазину «АТБ-Маркет» по вул. Центральна в м. Павлограді він намагався викрасти пляшку лікеру. Щиро кається в тім, що сталося.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнав повністю.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, які пом`якшує покарання для обвинуваченого, є активне сприяння в розкритті злочину, яке характерне активним сприянням обвинуваченого у встановленню істини під час досудового розслідування так і судового розгляду у даному кримінальному провадженні, та щире каяття обвинуваченого в об`ємі скоєного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом своєї поведінки та готовності підлягти кримінальній відповідальності.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вище зазначені обставини, дані про особу останнього, а також відсутність тяжких наслідків.

Тому саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертиз в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці 18 (вісімнадцять) днів.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 11.02.2018 року, та обмежитися відбутим.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, та звільнити з під варти в залі суду.

Цивільний позов не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 150 (сто п`ятдесят) грн.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .