Справа № 308/6939/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 19.06.2018 року, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001734 від 28.05.2018 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, старшого солдата, обіймає посаду старшого навідника мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з військової прокуратури Ужгородського гарнізону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001734 від 28.05.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що 27.05.2018 року, приблизно о 15.10 год., за телефонним викликом для надання послуг таксі для ОСОБА_4 , до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під`їхав автомобіль служби таксі «Сова», за кермом якого перебував ОСОБА_6 , та в який ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, попросивши водія відвезти його за адресою: АДРЕСА_3 . Потім, прибувши приблизно о 15.30 год. за вказаною адресою, ОСОБА_4 виявив у себе відсутність грошових коштів для оплати послуг перевезення, у зв`язку з чим він зателефонував своїй дівчині ОСОБА_7 , попросивши її винести грошові кошти для розрахунку з водієм. Вийшовши з будинку ОСОБА_7 передала водію ОСОБА_6 купюру номіналом 500 грн., на що водій запитав чи немає меншої купюри, після чого ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, раптово, з особистих мотивів, знаходячись у сидячому положенні на передньому пасажирському сидінні автомобіля, затиснутою у кулак правою рукою наніс один удар в щелепу потерпілого ОСОБА_6 , а у подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, протягом п`яти хвилин намагався нанести й інші удари потерпілому, не зумівши це зробити через самозахист водія, який заблокував рухи ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої неправомірні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 , під час конфлікту з останнім, приблизно о 15.35 год. 27.05.2018 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи у автомобілі, таємно викрав у потерпілого ОСОБА_6 шкіряний гаманець, в якому знаходилося 535 грн., чим спричинив останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновані вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, а саме, умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, та ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 19.06.2018 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечив щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , який 27.05.2018 року викрав у нього гаманець з грошима та наніс йому побої, про що потерпілий надав відповідну письмову заяву.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 19.06.2018 року вбачається, що прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі згідно з повідомленою йому підозрою від 19.06.2018 року. Істотними для кримінального провадження обставинами (обставинами правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ) є те, що з березня 2018 року по теперішній час ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого навідника мінометної батареї, ОСОБА_4 не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, органи МВС компрометуючими матеріалами на ОСОБА_4 не володіють. Обставиною, яка пом`якшує покарання підозрюваного ОСОБА_4 , є щире каяття, а обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень ст. ст. 50, 53, 70 КК України сторона обвинувачення, узгодивши з підозрюваним покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , сторони кримінального провадження узгодили покарання, яке слід призначити підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.; за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, призначити остаточне покарання у вигляді 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 2550 грн. Згідно з угодою ОСОБА_4 згоден на призначення зазначеного покарання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинені ОСОБА_4 злочини, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 185 КК України, відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості відповідно, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному провадженні не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001734 від 28.05.2018 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу:

за ч. 1 ст. 126 КК України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
за ч. 1 ст. 185 КК України у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (один тисяча сімсот) гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом повного складання покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: гаманець коричневого кольору, речі, що знаходилися всередині гаманця, а також 535 грн., технічний паспорт на автомобіль марки «Фіат» моделі «Стіло», Словацької реєстрації, д.н.з. НОМЕР_2 , що повернуті потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання вважати повернутими за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1