Справа № 481/670/18
Провадж.№ 1-кп/481/96/2018
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

08.06.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР 26.12.2017 року за № 0000766 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
В провадження Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду із викликом у судове засідання сторін кримінального провадження, потерпілих та їх представника, а також свідків вказаних у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 представник потерпілих ОСОБА_7 щодо призначення провадження до судового розгляду підтримали думку прокурора.

При цьому в підготовчому судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання про арешт майна в порядку статті 170 КПК України, та накласти арешт на рахунки та все нерухоме і рухоме майно, яке належать ОСОБА_8 . Накладення арешту необхідно для забезпечення позову. Також представник потерпілого просив суд витребувати документи, на підтвердження притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП у 2010 році, які в подальшому можуть бути використані ним як характеризуючий матеріал обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали думку свого представника та просили задовольнити заявлені ним клопотання.

Захисники ОСОБА_9 щодо призначення провадження до судового розгляду не заперечували. Але заперечували проти задоволення клопотання представника потерпілих про накладення арешту на майно, оскільки вважають що дане питання вже було вирішене на стадії досудового розслідування слідчим суддею, при вирішені клопотання слідчого, і ця ухвала має преюдиційне значення по справі. Крім того, на виконання вимог ч.6 ст.170 КПК України не обґрунтовано розмір та співмірність розміру із вартістю майна, на яке просять накласти арешт. Також вважають надані представником потерпілого довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неналежним доказом в даному випадку, оскільки вони не були відкриті стороні захисту завчасно.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисників.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, а питання щодо витребування документів залишив на розсуд суду.

Cуд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту, складеного відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження в силу ст.32 КПК України підсудне Новобузькому районному суду Миколаївської області.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК України, відсутні.

Відсутні клопотання сторін кримінального провадження про витребування певних речей, обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу.

В ході досудового розслідування та в підготовчому судовому засіданні угоди між сторонами не укладено, підстави, передбачені п.п 4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України, для закриття провадження - відсутні, відтак, відсутні перешкоди призначення судового розгляду.

Враховуючи наведене, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, щодо можливості призначення судового розгляду, їх позиції з питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду суд приходить до висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, визначивши дату та місце його проведення, і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною 2 ст.27 КПК України відсутні.

ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, мінімальна санкція якої передбачає покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, тому із врахуванням положень ст.314, ст.314-1 КПК України - відносно нього доцільно скласти досудову доповідь, складення якої слід доручити уповноваженому органу з питань пробації. Надана досудова доповідь має відповідати ст.9 Закону України «Про пробацію» від 05.02.2015 року та відповідно до ч.3 п.1 ст.72-1 КВК України має бути подана в строк, встановлений ухвалою суду.

Вирішуючи питання про забезпечення цивільного позову, а саме накладення арешту на майно ОСОБА_8 суд приходить до наступного висновку.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завдання кримінального провадження.

Як видно із наданої ухвали слідчого судді від 21.03.2018 року вищевказані питання розглянуті не були, а підставою арешту спірного транспортного засобу стало те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо даних, що зазначений транспортний засіб являється предметом вчинення кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину та який в подальшому може бути використано як доказ, тому суд не бере до уваги посилання сторони захисту на приюдиційність даної ухвали слідчого судді.

У вказаному кримінальному провадженні потерпілим була заподіяна матеріальна та моральна шкода через смерть їх близької людини та ними подано цивільний позов, що дає підстави для накладення арешту на майно обвинуваченого, відповідно до вимог ст.170 КПК України. При цьому суд виходить з того, що відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Стосовно клопотання представника потерпілих ОСОБА_7 щодо витребування з Новобузького районного суду Миколаївської області постанови по справі № 3-в/87/11 року, суд зазначає наступне.

Під час підготовчого судового засідання судом, відповідно до ст.. 315 КПК України вирішується, крім іншого, питання про витребування певних речей чи документів.

Разом з тим, дана стаття не надає суду повноважень щодо витребування доказів по кримінальному провадженню, оскільки стадія підготовчого судового засідання передбачає в собі стадію підготовки справи для розгляду, а не збір доказів, які підтверджують чи спростовують певні факти. Дана стадія проводиться на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Виходячи із по принципу змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Суду не надано доказів того, чи ініціювалось представником потерпілих витребування вказаних у клопотанні доказів або тимчасовий доступ до таких доказів на стадії досудового розслідування, та які були результати розгляду даного клопотання на цій стадії.

Питання доступу до речей та документів врегульоване главою 15 КПК України, і відповідно до ч. 1 ст.116 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Відповідно до ч. 1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у надані стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копію та вилучити їх.

Отже суд вважає, що клопотання представника потерпілих про витребування доказу, у заявленій формі не може бути задоволено. Крім того, суд звертає увагу, що при розгляді кримінального провадження суд досліджує докази безпосередньо в судовому засіданні з іншими учасниками провадження та лише тоді надає їм оцінку. А у разі витребування доказу самим судом ( фактично збирання доказів самим судом), вже відразу після отримання такого доказу, суд буде мати змогу з ним ознайомитися і у суду сформується певна думка щодо нього.

Крім іншого в підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_9 було заявлено клопотання про визнання незаконними постанови про продовження строку досудового розслідування до 04 місяців від 22.02.2018 року та постанову про продовження строку досудового розслідування до 5 місяців від 23.04.2018 року у кримінальному провадженні № 0000766, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2017 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що прокурор ОСОБА_11 не мав повноважень процесуального керівника, оскільки рішення щодо визначення його особою, яка здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, не приймалось, інформація до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилась. Відповідно він не мав повноважень щодо прийняття рішень про продовження строків досудового розслідування.

Також захисником ОСОБА_9 заявлено клопотання про визнання незаконними постанови прокурора про відібрання біологічних зразків від 26.12.2017 року, зазначених у пунктах 4-5 реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000766. Дане клопотання обґрунтоване тим, що вказані процесуальні дії були проведені ще до того, як була створена група прокурорів, тобто рішення про відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні було прийняте не уповноваженою особою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 клопотання адвоката ОСОБА_9 підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вважав клопотання безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні. Крім того зазначив, що стосовно дат зазначених реєстрі матеріалів досудового розслідуванні можливо була просто опечатка.

Також просили відмовити у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_9 потерпілі та їх представник.

Вислухавши думку з приводу заявлених клопотань суд приходить до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.

Статтею 307 КПК України визначено перелік рішень, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Зокрема, частина 2 встановлює, що за результатами розгляду такої скарги може бути прийняте рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію;відмову у задоволенні скарги.

Рішення про визнання незаконними дій прокурора, про що заявлено у клопотанні, не входить до переліку рішень, які можуть бути прийняті за результатом розгляду скарги, відповідно до ст. 307 КПК України.

Суд крім іншого звертає увагу, що захисник звернувся до суду із вимогою у формі клопотання, а не скарги, як того вимагає ч.2 ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст.314, 315 КПК України, які регламентують порядок проведення підготовчого судового засідання та вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд не вправі вдаватися до оцінки доказів у кримінальному провадженні. Саме через ці положення суд не оцінює і допустимість, чи не допустимість наданих представником потерпілих Інформаційних довідок із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вдаючись до оцінки дій прокурора, а також постанов прокурора щодо продовження строків досудового розслідування у даному кримінального провадження, суд вийде за межі повноважень у підготовчому судовому засіданні.

Таке дослідження доказів та їх оцінку суд має проводити виключно під час судового розгляду і, лише на підставі всебічного їх дослідження прийняти одне з рішень, передбачених ст.ст.371, 373 КПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 314-317, 334, 372 КПК України, суд,

постановив:
Призначити у відкритому судовому засіданні розгляд справи на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000766 по обвинуваченню ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на "03" липня 2018 р. року о 10:00 год.

Доручити Новобузькому районному відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, скласти досудову доповідь на ОСОБА_8 , зареєстрованого та проживаючого в буд АДРЕСА_1 , і надати її Новобузькому районному суду Миколаївської області до початку судового розгляду 03 липня 2018 року.

Справа буде розглядатися суддею ОСОБА_1 одноособово у приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 8, м. Новий Буг, Миколаївської області.

Визнати обов`язкову участь у розгляді кримінального провадження прокурора, обвинуваченого та його захисників, потерпілих та їх представника свідків відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно:

- на частини будинку АДРЕСА_1 , та які належать ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серії та номер: 1058, виданого 20.09.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_12 ;

- на частину земельної ділянки, з кадастровим номером: :03:047:0001 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою по АДРЕСА_1 , яка належать ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серії та номер: 1056, виданого 20.09.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_12 ;

- на частину земельної ділянки, з кадастровим номером: :03:047:0023 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, за адресою по АДРЕСА_1 , яка належать ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серії та номер: 1057, виданого 20.09.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_12 .

Накласти арешт на банківські рахунки відкриті на імя ОСОБА_8 . РНОКПП НОМЕР_1 :

-АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві № 3, рахунок в українській гривні відкритий 20.01.2012 року;

- ООДАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Одесі № , рахунок в українській гривні відкритий 10.05.2015 року;

- ОООДАТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Одесі № , рахунок в українській гривні відкритий 10.05.2017 року.

Копію цієї ухвали направити компетентним органам для її виконання в частині накладення арешту.

В задоволенні клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 про витребування документів відмовити.

В задоволенні клопотань захисника адвоката ОСОБА_9 про визнання незаконними рішень прокурора відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в частині накладення арешту в порядку ст. 392 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвали в частині накладення арешту на майно не зупиняє її виконання.

Суддя