20.09.2018
Справа № 642/5157/18
Провадження № 1-кс/642/2526/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця Республіки Камерун, громадянина Республіки Камерун, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, студента 3 курсу Комп`ютерної академії «Шаг», раніше не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів зареєстрованого у м.Харкові на майдані Небесної Сотні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002426 від 19.09.2018.

Органом досудового розслідування встановлено, що 19.09.2018 року приблизно о 00 години 55 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у приміщенні кафе «Піца» за адресою: м.Харків, вул.Конарєва, 3а, де розпивали спиртні напої з раніше невідомим їм потерпілим ОСОБА_8 , де побачили що у потерпілого ОСОБА_8 при собі знаходяться грошові кошти. В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний намір направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 з застосуванням погрози насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , дочекались, поки потерпілий ОСОБА_8 вийшов з приміщення кафе «Піца», після чого ОСОБА_7 з ОСОБА_5 прослідували за ним, підійшли впритул до потерпілого ОСОБА_8 та обидва, погрожуючи застосувати насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, стали вимагати в нього грошові кошти. Сприймаючи погрозу застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за реальну, потерпілий ОСОБА_8 сам дістав з лівої, зовнішньої кишені штанів грошові кошти у сумі 700 грн. купюрами номіналом 50, 20, 10, 5, 2, 1 гривню та банківську картку «Альфабанк» на ім`я ОСОБА_8 , яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, та передав їх до рук ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим втекли та розпорядилися ним на свій розсуд.

19.09.2018 ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із погрозою застосування насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В обгрнутування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, не працює, є обґрунтовані підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, може сховатися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, і, таким чином, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, також виявляє підвищену соціальну небезпеку.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Вважали його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину не визнав та проти задоволення клопотання заперечував.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що підозра не доведена, затримання підозрюваного та слідчі дії проведені з порушенням норм КПК України і докази, зібрані слідством є недопустимим, а ризики не доведеними.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 19.09.2018р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому, та протоколом пред`явлення особи для впізнання свідкові ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочину, те, що він не працює, не має постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, є громадянином іншої держави і може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави, оскільки він обґрунтовано підозрюється у злочині, вчиненому із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27» строком на 60 днів, до 17.11.2018 року.
Строк тримання під вартою рахувати з 19 вересня 2018 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали до 17 листопада 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1