В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2018 Справа №607/12392/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000517 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судженого, про обвинувачення за ст.335 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 30 травня 2016 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов військово-лікарську комісію, висновком якої визнаний придатним для відправки на строкову військову службу у Збройні сили України. За відсутності скарг на здоров`я, будучи згідним із висновком військово - лікарської комісії 30.05.2016 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав повістку про необхідність з`явитись 31 травня 2016 року в 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на строкову військову службу до Збройних сил України, під розписку. Того ж дня, під час вручення повістки ОСОБА_4 було попереджено про відповідальність за порушення Закону України «Про військовий обов`язок» та про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу. Однак, 31 травня 2016 року призовник ОСОБА_4 у ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про причини неявки військовий комісаріат не повідомив, тобто ухилився від призову на строкову військову службу.
Так, відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, і також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом ооров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Указом Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» від 29 березня 2016 року призвано на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу: у травні (починаючи з 05 травня) - червні 2016 року; у жовтні - листопаді 2016 року.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» у ч.8 ст.17 передбачає надання відстрочки від призову на строкову військову службу. Відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються: у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу; у вищих навчальних закладах з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного вищого освітньо-кваліфікаційного рівня вищої освіти; у середніх або вищих духовних навчальних закладах з денною формою навчання; в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва. Передбачена ч.8 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на ОСОБА_4 не поширювалася, оскільки ОСОБА_4 навчався на денній формі навчання на базі 9 класів в Тернопільському вищому професійному училищі №4 ім.М.Паращука до 30 червня 2013 року, закінчивши навчальний заклад здобув середню-спеціальну освіту.
На підставі ч.11 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.
ОСОБА_4 не подав документів, які б підтверджували наявність передбачених законом поважних причин неприбуття призовника до військового комісаріату. Таким чином, ОСОБА_4 30.05.2016 після проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний придатним для відправки на строкову службу у Збройних силах України, висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 не оскаржував та у зв`язку з відсутністю встановлених Законом підстав для отримання відстрочки, 30 травня 2016 року отримав повістку про явку 31 травня 2016 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки на строкову військову службу в Збройні сили України під розписку. ОСОБА_4 , будучи попереджений про відповідальність за порушення Закону України «Про військовий обов`язок» без будь яких поважних причин свідомо не з`явився 31 травня 2016 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 , про Законні підстави не явки у ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Він 30 травня 2016 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов військово-лікарську комісію, висновком якої визнаний придатним для відправки на строкову військову службу у Збройні сили України. У приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 30.05.2016 року він отримав повістку про необхідність з`явитись 31 травня 2016 року в 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на строкову військову службу до Збройних сил України, під розписку. Тоді ж його було попереджено про відповідальність за порушення Закону України «Про військовий обов`язок» та про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу. Він 31 травня 2016 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про причини неявки військовий комісаріат не повідомив, тобто ухилився від призову на строкову військову службу. У вчиненому він щиро розкаюється.

За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.335 КК України, тобто ухилення від призову на військову строкову службу.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику, а також обставину, що пом`якшує покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини. Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ст.335 КК України у виді обмеження волі.
З врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, досудової доповіді органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 без обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливе за умови застосування соціально-виховних заходів, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне, відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.335 КК України та призначити йому покарання 2(два) роки обмеження волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 2(двох) років обмеження волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1(один) рік.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: особову справу призовника ОСОБА_4 повернути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1