490/8211/18 10.10.2018
н/п 1-кс/490/6659/2018
Справа № 490/8211/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000197 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2018 підозрюваному:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Грейгове, Жовтневого району, Миколаївської області, громадянина України, національність українець, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, працюючого на посаді начальника відділення соціально-психологічної роботи державної установи "Ольшанська виправна колонія (№53)", тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника державної установи "Ольшанська виправна колонія (№53)", місце реєстрації: Миколаївська область, Вітовський район, с. Котлярево, вул. Миру, буд. 55, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 слідчий ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено:

01.08.2017 року наказом державної установи «Ольшанська виправна колонія (№53)» № 177/ос-17 ОСОБА_3 призначений на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Ольшанська виправна колонія (№53)», із покладенням на нього відповідно до наказу від 04.10.2018 №188/ос тимчасового виконання обов`язків заступника начальника зазначеної установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи, який відповідно до положень ч.3 ст.18 Кримінального кодексу України є службовою особою - працівником державної установи, наділеною організаційно-розпорядчими функціями.

Так, в кінці серпня 2018 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, засуджений ОСОБА_7 , 1970 р.н., який на підставі вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.05.2016 за ч. 2 ст.186 КК України відбуває з 22.11.2016 покарання у відділенні №1 державної установи «Ольшанська виправна колонія (№53)» дізнався про те, що в період з 13 по 15.11.2018 він матиме можливість умовно-достроково звільнитись від відбування покарання. З метою отримання інформації про можливість зняття стягнення він звернувся до ОСОБА_3 начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Ольшанська виправна колонія (№53)», розмова з яким, відбувалася у особистому кабінеті ОСОБА_3 .

Розуміючи зацікавленість ОСОБА_7 у знятті стягнень та усвідомлюючи, що він як начальник відділення, в якому відбуває покарання ОСОБА_7 , має право клопотати перед керівництвом виправної колонії про зняття з засудженних осіб стягнень та складення на них позитивних характеристик, які надаються для вирішення клопотань про умовно-дострокове звільнення, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вирішення питання стосовно зняття з останнього стягнення та складення на нього позитивної характеристики, яка в подальшому буде подана до суду разом з іншими матеріалами, для розгляду питання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

У ході бесіди, ОСОБА_3 висунув ОСОБА_7 протиправну вимогу, що полягає у наданні йому 10 000 гривень, після одержання яких він вирішить питання про зняття з ОСОБА_7 стягнення та складе йому позитивну характеристику, яка разом з іншими документами буде подана до суду.

При цьому, ОСОБА_3 зауважив, що у разі не надання грошових коштів, ОСОБА_7 буде позбавлений можливості звільнитись від відбування покарання умовно-достроково, оскільки не буде знято стягнення та не буде складено характеристики.

ОСОБА_7 , розуміючи значущість займаної ОСОБА_3 посади, не маючи іншої можливості зняти стягнення та направлення до суду складеної позитивної характеристики для умовно-дострокового звільнення, погодився на злочинні вимоги ОСОБА_3 , і надав останньому свою згоду.

В той ж день ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище, вчиняє дії, які направлені на отримання від нього неправомірної вигоди, чим скоює злочин, не маючи можливості особисто звернутись із заявою до правоохоронних органів, зателефонував своєму товаришу ОСОБА_8 , якому розповів про сказане ОСОБА_3 та попрохав звернутись до правоохоронних органів із заявою про вчинення останнім злочину.

28.09.2018, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , під час зустрічі з ОСОБА_7 на території ДУ «Ольшанська виправна колонія (№53)», тиснув на ОСОБА_7 та наполягав про пеедачу йому грошових коштів у сумі 10 000 гривень у неділю 30.09.2018.

30.09.2018 приблизно о 12:47 год., знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 76/1, розташованого неподалік «Площі Перемоги», ОСОБА_8 діючи під контролем правоохоронних органів зустрівся із ОСОБА_3 та передав йому, частину від обумовленої суми грошових коштів у сумі 4000 грн., за вирішення питання про зняття стягнення з ОСОБА_7 та складення на останнього позитивної характеристики для умовно дострокового звільнення.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду - грошові кошти у розмірі 4 000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

У подальшому, 04.10.2018 приблизно о 10:36 год., ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що остання частина грошових коштів зібрана і має можливість передати їх ОСОБА_3 .

В свою чергу ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, визначив ОСОБА_8 місце зустрічі біля супермаркету «АТБ» в районі «Площі Перемоги» в м. Миколаєві, за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 76/1.

Приблизно об 11:01 год. під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , біля вищевказаної адреси, останній, маючи на меті та продовжуючи вчиняти дії, направлені на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи характер своєї протиправної діяльності, реалізуючи злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 через ОСОБА_8 , за вирішення питання про зняття стягнення з ОСОБА_7 та складення на останнього позитивної характеристики, яка буде врахована судом під час судового розгляду щодо звільнення останнього від відбування покарання умовно-достроково, одержав від ОСОБА_8 частину обумовленої суми грошових коштів у сумі 6 000 гривень.

За викладених обставин, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для отримання неправомірної вигоди у сумі 10 000 гривень через ОСОБА_8 , після чого, був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

04.10.2018 року о 11 год. 13 хв. в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_3 затримано.

05.10.2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обгрунтовується наступними зібраними доказами:

- показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 30.09.2018, в якому визначено номінали, серії та номери купюр, які були передані 30.09.2018 ОСОБА_8 у якості неправомірної вигоди ОСОБА_3 , протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 04.10.2018, в якому визначено номінали, серії та номери купюр які були передані 04.10.2018 ОСОБА_8 у якості неправомірної вигоди ОСОБА_3 в приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом обшуку затриманої особи, у ході якого було вилучено 12 банкнот номіналом 500 (п`ятсот) гривень з серіями та номерами: ЗБ9199115, СЗ7812765, УГ6049857, ЗИ9573463, ЗИ1308591, МВ4117592, ФЗ5739958, ВД8806193, СБ5973759, ВБ8785457, УЖ6938743, ЛД9945354, які були одержані 04.10.2018 ОСОБА_3 від ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди, а також його мобільний телефон з сім-карткою, використаний у якості знаряддя злочину, протоколом обшуку службового кабінету начальників відділень соціально-психологічної служби який використовується ОСОБА_3 , в ході якого вилучені документи про розгляд ОСОБА_3 питання щодо направлення документів на звільнення ОСОБА_7 умовно достроково, проект позитивної характеристики на ОСОБА_7 , який було створено у форматі електронного документу під назвою " ОСОБА_10 (15.11.2018)" у робочому комп`ютері ОСОБА_3 за його робочим місцем.

З метою запобігання спроби ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_3 вину не визнав. Відмовився давати пояснення, показання з приводу підозри. Вважає недоцільним застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, які доводи клопотання підтримали, просили їх задовольнити; думку підозрюваного, захисника, про обрання запобіжного заходу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, ОСОБА_3 працює, займає посаду начальника відділення соціально-психологічної роботи державної установи "Ольшанська виправна колонія (№53)", тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника державної установи "Ольшанська виправна колонія (№53)", підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який кримінальним кодексом України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. ОСОБА_3 не одружений, дітей на утриманні не має, за місцем роботи характеризується посередньо, вчинив злочин використовуючи своє службове становище відносно особи, яка відбуває покарання, та обмежена у здійсненні певних прав.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПУ України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 184 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Доводи адвоката щодо необґрунтованої підозри слідчий суддя вважає передчасними.

Так, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Доводи адвоката щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_3 утриманців не підтверджено жодними документами.

За викладених обставин, слідчий суддя вважає клопотання слідчого вмотивовано та обґрунтовано прокурором, що є підставою для його задоволення.

Керуючись ст. 176, 183, 182, 184,193, 194 КПК України -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 год. 13 хв. 04 грудня 2018 року.

Визначити ОСОБА_3 заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 368200 гривень за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_3 негайно звільнити з під варти.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за межі м. Миколаїв;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1