Справа №201/8648/17-к
Провадження № - 1кп/201/258/2018
УХВАЛА

5 листопада 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0001385 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого
Прокурор просив продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, так як обвинувачений перебуваючи на свободі може намагатись уникнути суду, впливати на свідків, зокрема застосувати насильство до свого батька, чинити тиск на експертів.

Представник потерпілої та потерпіла також просила продовжити строки тримання під вартою, так як обвинувачений може уникнути суду, намагався вплинути на свідків, зокрема погрожував батькові по телефону, може погрожувати своїй сестрі.

Захисники заперечували проти тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що ризики заявлені прокурором не доведені, даних про вплив на свідків не має, даних про знищення предметів не має, він не судимий, а тому говорити про те, що він може намагатись вчиняти інші злочини. На волі він може надати допомогу батькові, а тому домашній арешт зможе забезпечити всі можливі ризики. Дану думку підтримав і обвинувачений.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, який свідчить про те, що обвинувачений може перебувати в умовах СІЗО з його захворюванням, відсутність міцних соціальних зв`язків, так як останній проживає з батьком та має сестру, які негативно налаштовані щодо нього та просили не змінювати запобіжний захід на той що не пов`язаний з триманням під вартою, не одружений, офіційно не працевлаштований, те що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини злочину, описані в обвинувальному акті, згідно яких ОСОБА_3 обвинувачується у спричиненні тілесних ушкоджень, що потягли смерть його матері, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке являється тяжкими, що в своїй сукупності говорить про те, що на сьогоднішній день не відпали ризики визначені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може намагатись уникнути суду.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. 194 КПК України суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризику встановленому в судовому засіданні, з огляду на те, що обвинувачений становить реальну небезпеку для оточуючих, а тому обвинуваченому слід продовжити строки тримання його під вартою в межах визначених КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину проти здоров`я особи, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 03 січня 2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1