Справа № 127/1104/18
Провадження № 1-кп/127/79/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені 29.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001778, суд
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2018 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначене до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строку дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 01.09.2018 року, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні судом ініційовано питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 просив суд продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою мотивуючи тим, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України не зменшилися, запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни скасування немає, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості вчинив нові умисні корисливі злочини, вини у вчиненні злочинів не визнає, постійного джерела доходів не має, перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти нові корисливі злочини, може переховуватись від суду, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечував, мотивуючи тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, на його думку, не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки: має дружину, матір та має на утриманні двох малолітніх дітей, тому просив суд змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали думку адвоката ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав думку прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Відповідно до п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Судом враховано ризики, передбачені статтею 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченим ОСОБА_4 переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшились, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу та переконаний у необхідності продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 29.08.2018 до 27.10.2018 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: