Справа № 520/4311/17
Провадження № 1-кп/520/401/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2018 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження об`єднанні в одне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 17.03.2017 року та за № 0002463 від 04.07.2018 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, раніше судимої: 1) 31.07.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 2) 12.11.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.71, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість погашена в порядку ст.89 КК України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2012 років народження, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

16.03.2017 року о 17:00 год., ОСОБА_4 вступила у злочину змову з ОСОБА_5 направлену на таємне викрадення чужого майна, при цьому визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось на даху будинку АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір та дотримуючись раніше досягнутої домовленості, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи спільно та з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що їх дії будуть непомічені та їм ніхто не перешкодить, знаходячись на даху будинку АДРЕСА_4 , за допомогою металевих кусачок, перекусили телекомунікаційний кабель КПВ ВП (350) 4*2*0,5 (UTP cat 5e), загальною довжиною 103 метри, вартість якого відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості рухомого майна складає 611 грн. 82 коп., який належить ТОВ НВП «ТЕНЕТ», чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли довести злочин до кінця та розпорядитись викраденим майно з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками поліції на місця вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, повторно, 04.07.2018 року о 05:00 год., ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні 6-ої парадної багатоповерхового будинку АДРЕСА_5 , з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, за що її діями ніхто не спостерігає, та вони є непоміченими для ішли осіб, шляхом пере різання за допомогою заздалегідь приготовленого секатору з ручками світло-зеленого кольору, перерізала на 5-му поверсі та 1-му поверсі зазначеної парадної будинку належний ТОВ НВП «ТЕНЕТ» телекомунікаційний кабель зв`язку, типу КПВ-ВП (350) (вита пара UTP cat 5e) загальною довжиною 72 метри по 7 грн. 67 коп. за 1 метр., загальна вартість якого складає 552 грн. 24 коп.

Після чого, ОСОБА_5 поклала вищезазначений телекомунікаційний кабель у рюкзак, намагалась покинути місця вчинення кримінального правопорушення, однак не змогла розпорядитись викраденим майном, оскільки була затримана працівниками УПО БП № 2 в Одеській області між першим та другим поверхом вищезазначеної парадної.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надала наступні покази.

Дійсно, 16.03.2017 року приблизно о 17:00 год., разом з ОСОБА_5 намагалася викрасти за допомогою кусачок кабель на даху будинку у м. Одесі по вул. Маршала Жукова, однак були затриманні на місця вчинення злочину співробітниками поліції.

У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надала наступні покази.

Дійсно, 16.03.2017 року приблизно о 17:00 год., разом з ОСОБА_4 намагалася викрасти за допомогою кусачок кабель на даху будинку у м. Одесі по вул. Маршала Жукова, однак були затриманні на місця вчинення злочину співробітниками поліції. Після чого 04.07.2018 року приблизно 05:00 год., намагалася викрасти кабель у будинку по проспекту Небесної Сотні у м. Одесі за допомогою секатору. Зрізала кабель, спускалася з 6 поверху, однак між першим та другим була затримана співробітниками поліції.

У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують їх особистість. Також, обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують їх особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб; та вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Відповідно до ст.67 КК України до обставини, які обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ними кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, їх щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків у повному обсязі, пом`якшуючи обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засуджених здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засуджених.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю потерпілому , згідно гарантійних розписок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .