Справа № 461/5663/18
Провадження № 1-кс/461/6410/18
УХВАЛА

09.08.2018 року. Слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого та прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зі скаргою на рішення слідчого про оголошення підозри останньому. Свої вимоги мотивував тим, що слідчим відділом УСБ України у Львівській області під процесуальним керівництвом Військової прокуратури ЗРУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25.05.2018 року внесено до ЄРДР під № 00000111 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 27.05.2018 року у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_6 , оперуповноваженому відділення кримінальної поліції Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області. Проте на досудовому слідстві як підозрюваний, так і його захисник постійно повідомляли слідчого, прокурора та слідчого суддю про неправильну правову кваліфікацію підозри та про відсутність у ОСОБА_6 статусу «службова особа», як необхідної складової для кваліфікації його дій за ст. 368 КК України. Необґрунтованість підозри за ст. 368 КК України також полягає в тому, що з моменту затримання - 26.05.2018 року оперуповноваженого СКП Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину і дотепер, сторона обвинувачення достовірно знає про те, підозрюваний не являється службовою особою, що займає відповідальне становище, не є слідчим чи прокурором. Захисник наголошує на відсутність правосуб`єктності ОСОБА_6 , як поліцейського, приймати будь-яке з інкримінованих йому у підозрі рішень і інтересах заявника чи третіх осіб.

Просить слідчого суддю скасувати рішення слідчого, прокурора про вручення (оголошення) 27.05.2018 року ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив задовольнити з підстав, викладених у її змісті.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги з мотивів її безпідставності та необґрунтованості.

Заслухавши пояснення захисника, слідчого та прокурора, вивчивши зміст скарги та додані до неї письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Органом досудового розслідування СВ УСБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00000111 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 27.05.2018 року у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_6 , оперуповноваженому відділення кримінальної поліції Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Відповідно до складеного та врученого повідомлення про підозру, ОСОБА_6 інкриміновано те, що він, будучи службовою особою правоохоронного органу, останній в групі осіб вимагав та одержав від заявниці ОСОБА_7 незаконну винагороду за вчинення ним ( ОСОБА_6 ), як службовою особою в інтересах того, хто пропонує, чи надає неправомірну вигоду, з використанням наданої йому влади чи службового становища, зокрема за зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення ОСОБА_8 із ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, що давало можливість укласти угоду про визнання винуватості, таким чином мінімалізувати потенційному підозрюваному ОСОБА_8 кримінальне покарання (не пов`язане з позбавленням волі) за вчинений ним злочин.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 24 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 цього Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого також може бути оскаржено - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Як встановлено судом, ч. 3 ст. 368 КК України передбачає кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до примітки 2 цієї ж статті, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

У примітці 1 до ст. 364 КК України зазначено, що службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області №84 о/с від 13.02.2018 р., ОСОБА_6 , на момент вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сихівського ВП ГУНП у Львівській області, тобто є службовою особою правоохоронного органу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про національну поліцію» - служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Таким чином, ОСОБА_6 , згідно з ч. 3 ст. 18 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника влади.

З урахуванням викладеного, посилання адвоката у скарзі на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що останній не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не відповідає дійсності. Тому, посилання захисника суддя вважає необґрунтованими та такими, що не є підставою для скасування рішення слідчого та прокурора про оголошення ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про безпідставність скарги та відмову у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

у задоволені скарги ОСОБА_3 на дії слідчого та прокурора щодо оголошення підозри, відмовити за безпідставністю.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .