ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 10 січня 2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, раніше судимого: вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.1995 року за ст. 229-6 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 4 Указу Президента України про амністію від 16.04.1996 року звільнений від відбування покарання, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.1998 року за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України до 4 років позбавлення волі, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2002 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2008 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 1 700 гривень, 11.11.2015 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська несплачений штраф було замінено на 100 годин громадських робіт та 30.03.2017 звільнено від відбування покарання у виді громадських робіт, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 13.05.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.ст.. 28 ч. 2- 205 ч. 1 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У серпні-вересні 2016 року, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровському тубдиспансері, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Богданова, 2-А в денний час, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 познайомився із не встановленою особою та погодився на пропозицію останньої за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень стати засновником та директором підприємства ТОВ «Бі Юкрейн» (), без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом підприємства, та не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт, або наданням послуг, усвідомлюючи при цьому, що вказане підприємство створюється з метою прикриття незаконної діяльності і допускаючи, що в результаті діяльності цього фіктивного підприємства може бути заподіяно шкоду державним, або іншим інтересам.
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та власника створеного (зареєстрованого) з метою прикриття незаконної діяльності суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Бі Юкрейн» (), погодившись, вступив у попередню змову з не встановленою особою, якій в подальшому надав копії сторінок свого паспорту громадянина України - серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27.09.2011 р., та реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
У свою чергу, не встановлена особа у жовтні 2016 року, більш точно встановити дату та час не виявилося можливим, за невстановлених обставин, виготовила проекти документів, необхідних для реєстрації підприємства, зокрема: заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Бі Юкрейн» () від 17.10.2016 року та статут ТОВ «Бі Юкрейн» () від 17.10.2016 року, в якому затверджено одноособово ОСОБА_3 статутний капітал у розмірі 100 000 гривень.
У подальшому, 17 жовтня 2016 року у денний період доби, більш точно встановити час не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в офісному приміщенні приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля (пр. Кірова), 44/3, діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання досягнутого з не встановленою особою злочинного умислу, усвідомлюючи, що зареєстрована на його прізвище юридична особа буде використовуватись не встановленими досудовим розслідуванням особами для прикриття незаконної діяльності, підписав статут ТОВ «Бі Юкрейн» () від 17.10.2016 та заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Бі Юкрейн» () від 17.10.2016 року для реєстрації підприємства, відповідно до яких ОСОБА_3 набув усіх прав та обов`язків учасника ТОВ «Бі Юкрейн», за що в подальшому отримав грошову винагороду у сумі 1000 гривень. Згідно з вказаними документами, він виступив одноосібним засновником (власником) та директором даного підприємства.
Підписані обвинуваченим ОСОБА_3 статут ТОВ «Бі Юкрейн» () та заява про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Бі Юкрейн» () надали юридичні підстави відділу Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, що знаходилось за адресою: м. Дніпро, пр Слобожанський (пр. Газети Правда), буд. 42, здійснити 17 жовтня 2016 року державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Бі Юкрейн» () за реєстраційним номером №0078772 та внести дані у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, визначивши ОСОБА_3 одноосібним засновником та керівником ТОВ «Бі Юкрейн».
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що здійснювати заявлену в статуті ТОВ «Бі Юкрейн» () фінансово-господарську діяльність та працювати (фактично виконувати обов`язки) на посаді директора товариства не буде, згідно з попередньою домовленістю з не встановленою слідством особою, передав останній статутні та реєстраційні документи ТОВ «Бі Юкрейн» ().
Незважаючи на те, що ТОВ «Бі Юкрейн» () було зареєстровано в державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа, обвинувачений ОСОБА_3 створив (зареєстрував) вказане підприємство без наміру здійснення господарської діяльності, пов`язаної з продажем товарів, виконанням робіт чи наданням послуг, а виключно з метою прикриття незаконної діяльності не встановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи за попередньою змовою в інтересах не встановлених осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у створенні (реєстрації) ТОВ «Бі Юкрейн» () з метою прикриття незаконної діяльності, вчинені за попередньою змовою групою осіб, порушили норми законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємницької діяльності та порядок оподаткування, а саме:
1)ст. 56 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства»;
2)ст. 65 Господарського кодексу України, якою визначено: «Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.
Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.»;
3)ст. 58 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа- підприємець у порядку, визначеному законом»;
4) ст. 89 Господарського кодексу України встановлено, що «Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства»;
5)ст. 19 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Усі суб`єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов`язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством»;
6)ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», якою передбачено: «Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів».
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у створенні (реєстрації) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Бі Юкрейн» (), з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що не встановлені особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у фіктивному підприємстві, тобто створення суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.ст.. 28 ч. 2- 205 ч. 1 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив суду фактичні обставини викладені у обвинувальному акті.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та запобіганню нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, є інвалідом ІІ групи. До обставин що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено та вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу у дохід держави.
Крім того, суд враховує, що п. "г" ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими та особливо тяжкими, осіб, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання. Таким чином, суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді штрафу у дохід держави на підставі п. "г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, оскільки ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, а також вчинене кримінальне правопорушення не є тяжким та під обмеження амністії не підпадає.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 13 травня 2017 року був засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки, але до ухвалення вказаного вироку вчинив інший злочин, за яке суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу у дохід держави, а тому на підставі п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а кожний вирок виконується самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.ст.. 28 ч. 2- 205 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень .
На підставі п."г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного вироком суду покарання.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України покарання призначене ОСОБА_3 за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, з іспитовим строком два роки, - виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави кошти за рахунок проведення експертизи у розмірі 3432 гривні, .
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1