Справа № 132/2053/18
Провадження №1-кп/132/165/18
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
10.07.2018 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 03 липня 2017 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.

Зелений Гай Томакіського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, не одруженого, військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури

Вінницького гарнізону ОСОБА_4 ,

бвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 року солдат ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 30.03.2016 року №90 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду водія-номера обслуги 2 відділення зенітно ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Згідно вимог ст.ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих їі місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 24.05.2017 року о 9 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

За час відсутності в частині солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 04.06.2018 року, коли був затриманий у приміщенні військової прокуратури Вінницького гарнізону.

Таким чином, 24.05.2017 року о 9 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за контрактом солдат ОСОБА_3 в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та перебував за адресою: АДРЕСА_4 до 04.06.2018 року.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_6 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що 26.01.2016 року був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом. Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 30.03.2016 року №90 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду водія-номера обслуги 2 відділення зенітно ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки.

24.05.2017 року о 9 год. 00 хв. з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та перебував за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 04.06.2018 року, коли був затриманий у приміщенні військової прокуратури Вінницького гарнізону. У вчиненому щиро розкаюється.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано по ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

05.06.2018 року ОСОБА_6 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було обрано запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом в період з 22 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин терміном дії до 5 липня 2018 року.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем реєстрації та проходження служби, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, його щире каяття у вчиненому, а також відсутність обтяжуючих обставин, що в сукупності свідчить про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню обвинуваченим нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч.4 КК України, у виді сплати штрафу в доход держави.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді сплати штрафу в доход держави у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ