АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/2351/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1616/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.296 КК України - 3 місяців арешту.
Згідно вироку, ОСОБА_7 07 серпня 2017 року, о 20 годині 10 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Посад», за адресою: Харківська область, м. Ізюм, в`їзд Ринковий 3-В/2, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи перебування у громадському місці, почав виражатись нецензурною лайкою у бік працівників магазину, після чого безпричинно наніс удари кулаками охоронцю магазину «Посад» ОСОБА_8 , котрий стояв біля каси №1 у присутності покупців магазину, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у виді синця на слизистій оболонці верхньої губи по центру, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи Ізюмського МРО ХОБСМЕ № 266 - 13/17 від 10.08.2017 відноситься до легкого тілесного ушкодження, де внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 припинилась на деякий час робота кас №№ 1 та 2, внаслідок чого було припинено обслуговування покупців вказаного вище магазину, після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 зачепив руками секцію відділу камер зберігання від чого остання впала на підлогу, після чого перевернув прилавок із соками, чим своїми діями завдав майнову магазину «Посад» на загальну суму 459 грн. 65 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України тобто грубе порушення громадського порядку (хуліганство).
В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок змінити та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі від 500 до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В обґрунтування посилаються на те, що він працевлаштувався, що може бути враховано при пом`якшенні покарання. А оскільки він працює, то має можливість сплатити штраф, який передбачений санкцією ч.1 ст.296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеність його вини ніким не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Як вбачається із вироку, покарання ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, тобто злочину середньої тяжкості, з урахуванням даних про його особу в силу ст. 89 КК України несудимого, його позитивну характеристику, пом`якшуючу обставину щире каяття та обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» п.2 роз`яснюється , що коли санкція закону, за яким особу визнано винною, передбачає більш м`які види покарання , при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 надав апеляційному суду докази його працевлаштування у ТОВ «Жарки» з 19 лютого 2018 року. Крім того, як вбачається із виписки загальних зборів трудового колективу даного підприємства, ОСОБА_7 працює адміністратором кафе, позитивно характеризується.

Колегія суддів не вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без фактичного застосування щодо нього заходів кримінально-правової репресії, а тому залишає без задоволення клопотання трудового колективу ТОВ «Жарки» про передачу обвинуваченого на поруки. Проте, враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_7 , надану колективом, колегія суддів вважає що для його виправлення необхідним та достатнім буде застосування більш м`якого виду покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги обвинуваченого та вважає необхідним змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання.

Процесуальних порушень, що тягнуть безумовне скасування судового рішення, не встановлено.

Керуючись: ст.ст.404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити .

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Пом`якшити покарання, призначене ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України, призначивши його у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 8500 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: