Справа № 359/2862/18
Провадження № 1-в/359/248/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Западинка Васильківського р-н Київської обл., українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , засудженого 04.06.2014 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст.115 ч.1, с. 15 ч.2 КК України до 7 роки позбавлення волі, 03.09.2014 ухвалою Апеляційним судом Київської області вирок залишено без змін,

в с т а н о в и в :

16.04.2018 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду на підставі ст. 539 КПК України із клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений свою клопотання підтримав, зазначив, що вже відбув 3/4 строку призначеного йому згідно вироку покарання. На даний час вважає, що своєю поведінкою довів виправлення, тому просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, не працевлаштований, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі. 03.09.2014 ухвалою Апеляційним судом Київської області вирок залишено без змін.

21.04.2016 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області застосовано Закон України від 26.11.2015 № 838-УИІ та зараховано засудженому в строк відбування покарання період з 04.11.2013р. по 03.09.2014р. - 9 місяців 30 днів.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 , злочин є особливо тяжким.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 починається 04.11.2013, а закінчення 04.11.2020. На час розгляду даного клопотання засуджений відбув 3/4 призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 12.11.2013.

Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не долучався.

В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 04.11.2014 року. За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав. Не працевлаштований.

16.09.2016 засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення, в зв`язку з тим що мав недостатній ступінь виправлення.

06.09.2017 засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України, а саме заміна не відбутого покарання більш м`яким, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення, в зв`язку з тим що мав недостатній ступінь виправлення.

Згідно з характеристикою від 06.04.2018 року засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу виконує лише під контролем. За характером спокійний, врівноважений. Намагється утримувати своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, не завжди має охайний вигляд. Участі в у реалізації програм виховного впливу, а також у роботі самодіяльних організацій не бере. Вину у скоєному злочині визнав. Цивільний позов заявлявся, але виконавчий лист не надходив. Згідно висновку установи засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що дійсно засуджений ОСОБА_5 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Западинка Васильківського р-н Київської обл., українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , засудженого 04.06.2014 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст.115 ч.1, с. 15 ч.2 КК України до 7 роки позбавлення волі, 03.09.2014 ухвалою Апеляційним судом Київської області вирок залишено без змін, про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання-відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1