Справа № 500/4966/18
Провадження № 1-кп/500/486/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001044, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щучинськ Північно-Казахстанської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого учеником корпусника ДП «Ізмаїльський судоремонтний завод», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, придбав у невстановленому місці, час та в невстановлений спосіб психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту до 26 квітня 2018 року, коли в період часу з 22:50 години до 00:00 години працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в ході огляду місця події навпроти домоволодіння № 20 по вул. Чернишевського в м. Ізмаїлі Одеської області у ОСОБА_5 в правій кишені штанів виявлено та вилучено полімерний пакет з порошкоподібною речовиною світло-зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 938-Х від 18.05.2018 р. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількісний вміст якого становить 7,238 г, що є великим розміром, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, при цьому ОСОБА_5 пояснив, що придбав у психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту. Щиро розкаюється у вчиненому, зобов`язується в майбутньому не вчиняти подібних дій.

27 червня 2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

За умовами вказаної угоди від 27.06.2018 р. прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, а також сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом також роз`яснено ОСОБА_5 те, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які можуть бути покладені на нього, у зв`язку з його звільненням від відбування покарання з випробуванням, про що домовилися сторони угоди, згідно ч. 3 ст. 75 КК України визначається судом. З цими положеннями законодавства ОСОБА_5 також погодився.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, а також звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи ОСОБА_5 та обставин, що пом`якшують його покарання, суд в силу ч. 3 ст. 75 КК визначає йому тривалість іспитового строку терміном на два роки, а також обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2018 р. арешт, та перелічене в ній майно в силу п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України слід знищити, як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 938-Х від 18.05.2018 р. в розмірі 1 430,00 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 червня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Згідно досягнутої узгодженості на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю два роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, що передбачені ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 04 жовтня 2018 року.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2018 р. арешт та перелічене в ній майно, а саме: полімерний пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору, який упаковано в експертний пакет №3035543, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1 430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1