Справа № 728/861/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/635/2018
Категорія - ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000212 від 26 листопада 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2018 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4 665 гривень 48 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 25 листопада 2016 року близько 18 години ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Батуринській м. Бахмач Чернігівської області в напрямку с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, порушив вимоги п. 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, проявив неуважність та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку, ближче до правого краю проїзної частини та в подальшому з місця пригоди зник.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та кінцівок, які в своєму комплексі призвели до смерті на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_6 пунктів 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, стало причиною та умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди і перебувають у прямому причинному зв`язку з її наслідками.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання шляхом звільнення від відбування з випробуванням, мотивуючи тим, що наявні суперечливі висновки експертиз від 24 квітня та від 18 серпня 2017 року про його технічну можливість як водія уникнути зіткнення з велосипедистом ОСОБА_10 .

Зіткнення з велосипедистом сталося через те, що останній приблизно за 10 метрів до нього, здійснив різкий рух вліво, внаслідок чого він не встиг загальмувати. При вирішенні питання про міру покарання, суд першої інстанції взагалі не надав оцінки діям потерпілого ОСОБА_10 , який на порушення п. 6. 2 Правил дорожнього руху, в темну пору доби, їхав на велосипеді без світлоповертачів та увімкненого ліхтаря (фари), в стані сильного алкогольного отруєння.

Апелянт звертає увагу, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху України вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Під час руху ОСОБА_10 в попутному з ним напрямку, з боковим інтервалом 0,65 метра, зіткнення не відбулося. Тому зіткнення з його автомобілем сталося саме через дії велосипедиста ОСОБА_10 , який повернув вліво, йому під автомобіль.

При обранні виду та строку покарання, судом не були враховані його молодий вік, сімейний стан, наявність на утриманні дружини, яка є студенткою та народила сина, які в разі позбавлення його волі, залишаться без засобів до існування. З моменту дорожньо-транспортної пригоди стан його здоров`я значно погіршився, він переніс сильні душевні переживання з приводу цих подій, крім того, додалися переживання з протікання вагітності дружини з постійною загрозою переривання вагітності, помер його рідний дядько, що призвело до того, що він перебував на лікуванні у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні та потребує подальшого лікування в умовах стаціонару.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити.

Висновки суду про винуватість водія ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки руху, що призвели до смерті велосипедиста ОСОБА_10 , в апеляційній скарзі не оспорюються. Апелянт просить надати оцінку діям велосипедиста як одній із обставин для пом`якшення покарання, що уточнив під час апеляційного розгляду.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, проте з необережності, раніше ніколи до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має родину, де народилася малолітня дитина, працевлаштовується, попросив пробачення у рідних загиблого велосипедиста, які йому пробачили та відшкодував шкоду.

Після відкладення апеляційного розгляду справи потерпіла ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_11 подали заяви про закінчення апеляційного розгляду справи без їх участі, про отримання матеріального та морального відшкодування та з проханням призначити обвинуваченому покарання з іспитовим строком. Обвинувачений в свою чергу надав платіжні доручення, які підтверджують повне відшкодування шкоди.

Покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, де карі відведена другорядна роль.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений, щиро усвідомив свою вину, характеризується позитивно, має позитивні соціальні зв`язки та схильності, відшкодував потерпілим матеріальну та моральну шкоду, критично оцінює свою поведінку та жалкує з приводу наслідків, має ряд захворювань, які потребують постійного лікування та спостереження, з дня вчинення злочину і по теперішній час, інших правопорушень чи злочинів не вчиняв, що свідчать на користь того, що він зможе виправитися без ізоляції від суспільства в умовах контролю за його поведінкою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України : періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14