Провадження №1-кп/447/123/18
Справа №447/396/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2018 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000001 від 01 січня 2018 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроговиж, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 126 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 31.12.2017 року приблизно о 14:00 годин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, прикладаючи фізичну силу, умисно своїми ногами наніс своєму сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліду 2-групи, декілька ударів в праву частину тіла (тулуба), внаслідок чого останній відчув фізичну біль, однак не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив удари, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.. 126 ч. 1 КК України не визнав та пояснив, що 31.12.2017 року він прийшовши додому, а саме в квартиру, що за адресою АДРЕСА_4 та побачив що там дуже накурено. після цього він зробив зауваження свому синові та для того щоб його налякати скочив до нього на ліжко. Жодних ударів він йому не завдавав.

Крім не визнання вини обвинуваченим, факт скоєння злочинних дій підтверджується всіма зібраними по справі доказами, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що його батько ОСОБА_4 31.12.2017 року прийшовши додому почав робити йому зауваження, що в квартирі дуже накурено. Він відповів, що не курив і після цього його батько вистрибнув на ліжко і почав завдавати йому удари ногою в праву сторону, що спричинило йому фізичну біль.

показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вказаного дня вона перебувала на кухні, так як готувала вечерю. ЇЇ колишній чоловік мав ключ від квартири і тому вона не чула як він зайшов. Через деякий час вона почула крики із кімнати свого сина, а коли зайшла туди, то побачила на лікжу біля свого сина його батька ОСОБА_4 , який забирав він нього свою ногу.

Крім вищенаведених доказів вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 126 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі зокрема:

- висновком експерта № 06/18 від 02.12.2018 року, згідно якого вбачається, що у гр. ОСОБА_5 яких -небудь ушкоджень не виявлено. Вистановлений діагноз "забій м"яких тканин грудної клітки справа, живота, правого тазо-кульшового суглобу і стегна" повязаний із скаргами потерпілого на біль в цих ділянках;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 24.01.2018 року, згідно якого вбачається як та за яких умов були нанесенні удари потерпілому ОСОБА_5 .

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що доводять повністю вину обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочини віднесений до категорії невеликої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується типово.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання підсудному слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин.

Цивільний позов по справі задоволити частково, а саме враховуючи моральну шкоду завдану потерпілому, його стан здоров"я, оскільки такий є інвалідом ІІ групи, суд приходить до переконання, що така може бути задоволена в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 126 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п"ятдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п"ятдесят) грн.

Цивільний позов по справі задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1