єдиний унікальний номер справи 274/3950/15-к
провадження №1-кп/0274/374/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судового засідання Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000140 від 28 квітня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь- Шевченківський Черкаської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в :

15 серпня 2014 року, на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 рядовий ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
15 серпня 2014 року рядовий ОСОБА_4 прибув для проходження військової служби до військової частини - польова пошті НОМЕР_1 та того ж дня, наказом командира військової частини - польові пошта НОМЕР_2 , його зараховано до списків особового складу військово частини, на всі види забезпечення, та призначено на посаду водія і відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України обов`язком рядового ОСОБА_4 , як військовослужбовця Збройних Сил України, є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Згідно вимог ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
Однак, рядовий ОСОБА_4 в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, вирішив стати на злочинний шлях.
Реалізуючи задумане, рядовий ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , перебуваючи за місцем дислокації вказаної частини, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою вирішення особистих питань за рахунок службового часу, без дозволу командування та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення обов`язків військової служби, 16 січня 2015 року самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та, в подальшому, службові обов`язки не виконував та проводив час на власний розсуд до 28 січня 2015 року.
28 січня 2015 року рядовий ОСОБА_4 з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю, щиро розкаявся. Суду повідомив, що дійсно був призваний для проходження військової служби через ІНФОРМАЦІЯ_2 . Служити його направили до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 . 16 січня 2015 року він вирішив поїхати додому в своїх справах При цьому нікого з командування не попередив, дозволу не отримував. Весь час проводив вдома, займався особистими справами. Приблизно через десять днів він повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов"язків.

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 407 ч. 2 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

При визначенні покарання ОСОБА_4 , суд керується загальними засадами призначення покарання визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 407 ч. 2 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, по місцю проходження служби характеризувався позитивно, за період знаходження в розташуванні частини за медичною допомогою в МП бригади не звертався, одружений, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн..
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1