Справа № 646/4474/17
№ провадження 1-в/646/334/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.18року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на періодичний виїзд закордон та про роз`яснення вироку в частині строку дії покладених обмежень, відповідно до вироку суду від 05.12.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05.12.2017 року ОСОБА_4 , засуджено за ч.2 ст. 302, ч.3 ст. 301, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України 2 роки, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України 2 роки, ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_10 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_11 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_12 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки, ОСОБА_13 засуджено за ч.3 ст. 301 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю 3 роки.
26.07.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_3 щодо надання дозволу на періодичний виїзд закордон та про роз`яснення вироку в частині строку дії покладених обмежень, відповідно до вироку Черовнозаводського районного суд м. Харкова від 05.12.2017 року.
Учасники справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду зави, в судове засідання не з`явились, від ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
З огляду на положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ст. 34 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка визначає обов`язки засуджених до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, засуджений до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю зобов`язаний: виконувати судове рішення; надавати на вимогу уповноваженого органу з питань пробації документи, пов`язані з виконанням даного покарання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до ч. 2 зазначеної ст. 34 КВК України, засудженому забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.
Одже, з оглдяду на наведене, суд зазначає, що дозвіл на виїзд закордон для засудженої можливий лише за дозволом Новобаварського районного відділу з питань пробації, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні звернення ОСОБА_3 в цій частині.
Статтею 380 частиною 1 КПК України визначено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне роз`яснити судове рішення, та зазначити, що відповідно до вироку суду від 05.12.2017 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 301 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльність строком на 3 роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки згідно статті 76 Кримінального кодексу України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно статті 77 Кримінального кодексу України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання, у тому числі і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певного діяльністю. Відповідно до частини 3 статті 55 Кримінального кодексу України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певного діяльністю як додаткового у разі застосування статті 77 Кримінального кодексу України строк додаткового покарання обчислюється з моменту набрання вироком законної сили.
Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 року набрав законної сили 05.01.2018 року, отже початок строку додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю - 05.01.2018 року, кінець строку додаткового покарання - 04.01.2021 року.
Згідно частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Як вбачається з норми Закону існує вичерпний перелік видів покарань до яких можливо застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням. Крім того, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання підлягають реальному виконанню.
Отже, звільнення від відбування покарання з випробуванням та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю виконуються кожне самостійно.
Згідно частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Згідно частини 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.
Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.
Отже, з огляду на наведене, суд вважає за необхідне роз`яснити, що після зняття з обліку особи звільненої від відбування покарання з випробуванням, остання знімається з обліку та нагляд за такою особою припиняється в частині іспитового строку, але продовжує виконуватись додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 34 КВК України, а саме: виконувати судове рішення;надавати на вимогу уповноваженого органу з питань пробації документи, пов`язані з виконанням даного покарання;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну;з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації та забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.
Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.372,374,379, 380, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на періодичний виїзд закордон та про роз`яснення вироку в частині строку дії покладених обмежень, відповідно до вироку суду від 05.12.2017 року задовольнити частково.
Роз`яснити заявнику, що після зняття з обліку особи звільненої від відбування покарання з випробуванням, остання знімається з обліку та нагляд за такою особою припиняється в частині іспитового строку, але продовжує виконуватись додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 34 КВК України, а саме: виконувати судове рішення; надавати на вимогу уповноваженого органу з питань пробації документи, пов`язані з виконанням даного покарання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну;з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації та забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.
В іншій частині у задоволенні заяви- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1