Справа № 472/1392/17
Провадження №1-кп/472/35/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду №3 в смт. Веселинове кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000614 від 18.12.2017 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення між сторонами, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богдановка Нефтегірського району Самарської області, громадянки Російської Федерації, освіта професійно-технічна, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2017 року приблизно о 08.00 годині обвинувачена ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки особистого майна, шляхом вільного доступу пройшла на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . Переслідуючи ціль незаконного збагачення та корисливий мотив, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, обвинувачена ОСОБА_4 шляхом вільного доступу пройшла до житлового будинку ОСОБА_5 , звідки вчинила крадіжку пенсійної картки банку "Ощадбанк" на ім`я ОСОБА_5 , та в подальшому з даної пенсійної картки обвинувачена ОСОБА_4 зняла кошти в сумі 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Після вчинення крадіжки пенсійної картки обвинувачена ОСОБА_4 з місця події зникла, розпорядившись нею на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Крім того, 11 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку потерпілого ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , помітила на дерев`яній тумбочці мобільний телефон марки "Samsung duos", модель 3322, сіро - чорного кольору та з зарядним пристроєм до нього, які належали ОСОБА_5 . В цей момент у обвинуваченої ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 . Скориставшись станом алкогольного сп`яніння господаря домоволодіння, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, переслідуючи ціль незаконного збагачення та корисливий мотив, покидаючи житловий будинок, підійшла до дерев`яної тумбочки та таємно викрала мобільний телефон марки "Samsung duos", модель 3322, сіро - чорного кольору, та з зарядним пристроєм до нього загальною вартістю 529 (п`ятсот двадцять дев`ять) гривень.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачена ОСОБА_4 спричинила матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 529 (п`ятсот двадцять дев`ять) гривень.

Крім того, 24 серпня 2017 року приблизно о 09.00 годині обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись у кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника, упевнившись, що її дії є таємними для потерпілого та інших осіб, таємно, з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконних дій із документами на переказ, з тумбочки, викрала пенсійну банківську картку, видану АТ "Ощадбанк" у користування ОСОБА_5 , яка згідно з п.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського пенсійного рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , тобто предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла та вищевказаною карткою розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України - а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; також вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.357 КК України - а саме: викрадення та пошкодження офіційного документу.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 22 грудня 2017 року було досягнуто та підписано угоду про примирення.

За змістом угоди підозрювана ОСОБА_4 визнала, що 24 серпня 2017 року приблизно о 08.00 годині з метою вчинення крадіжки особистого майна, шляхом вільного доступу вона пройшла на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . Переслідуючи ціль незаконного збагачення та корисливий мотив, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу пройшла до житлового будинку ОСОБА_5 , звідки вчинила крадіжку пенсійної картки банку "Ощадбанк" на ім`я ОСОБА_5 , та в подальшому з даної пенсійної картки ОСОБА_4 зняла кошти в сумі 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Після вчинення крадіжки пенсійної картки ОСОБА_4 з місця події зникла, розпорядившись нею на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Крім того, 11 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку потерпілого ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , помітила на дерев`яній тумбочці мобільний телефон марки "Samsung duos", модель 3322, сіро - чорного кольору, та з зарядним пристроєм до нього, які належали ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 . Скориставшись станом алкогольного сп`яніння господаря домоволодіння, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, переслідуючи ціль незаконного збагачення та корисливий мотив, покидаючи житловий будинок, підійшла до дерев`яної тумбочки та таємно викрала мобільний телефон марки "Samsung duos", модель 3322, сіро - чорного кольору, та з зарядним пристроєм до нього, загальною вартістю 529 (п`ятсот двадцять дев`ять) гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила матеріалі збитки потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 529 (п`ятсот двадцять дев`ять) гривень.

Крім того, 24 серпня 2017 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись у кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника, упевнившись, що її дії є таємними для потерпілого та інших осіб, таємно, з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконних дій із документами на переказ, з тумбочки викрала пенсійну банківську картку, видану АТ "Ощадбанк" у користування ОСОБА_5 , яка згідно з п.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського пенсійного рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , тобто предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла та вищевказаною карткою розпорядилася на власний розсуд.

Підозрювана ОСОБА_4 визнала, що вона своїми умисними протиправними діями спричинила ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 1703 грн. 20 коп., та, таким чином, вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України - а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, також вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.357 КК України - а саме: викрадення та пошкодження офіційного документу.

Завдану своїми протиправними діями потерпілому шкоду вона добровільно відшкодувала.

Потерпілий ОСОБА_5 визнав, що претензій до підозрюваної він не має.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що ОСОБА_4 понесе покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3-х років обмеження волі; за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 1-го року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні думки щодо можливості затвердження угоди потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , які підтримали укладену між сторонами угоду про примирення від 22.12.2017 року та заявили клопотання про її затвердження судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом було з`ясовано обставини, що дозволяють упевнитися в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до неї застосовано, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є добровільним.

Вказана угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу, за своїм змістом та порядком укладення дана угода відповідає положенням ст.ст. 468 - 469, 471 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цих статей, укладена стосовно кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст. ст. 394 та 424 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах. Угода ініційована сторонами, міра покарання визначена ними у відповідності до санкції ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України і є обґрунтованою. При цьому враховано повне визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її щире каяття у вчинених злочинах, відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, як обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав на наявність підстав для затвердження угоди про примирення, оскільки дана угода відповідає вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання між потерпілим та обвинуваченою. Вважає, що підстав для відмови у затвердженні угоди відповідно до ч.7 ст.474 КПК України не має.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, надані прокурором матеріали справи, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, відповідає положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думки обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , роз`яснивши потерпілому та обвинуваченій наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену сторонами кримінального провадження, та ухвалити обвинувальний вирок.

Суд вважає, що речовий доказ у даному кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "Samsung duos", модель 3322, сіро - чорного кольору, з зарядним пристроєм, переданий на зберігання відповідно до зберігальної розписки потерпілому ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_1 , слід залишити йому за належністю, як власнику майна.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000614 від 18.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, і призначити їй покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 22.12.2017 року:,

- за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 3-х років обмеження волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України -у вигляді 1-го року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "Samsung duos", модель 3322, сіро - чорного кольору, з зарядним пристроєм, переданий на зберігання відповідно до зберігальної розписки потерпілому ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_1 ,- залишити йому за належністю, як власнику майна.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення в порядку та з підстав, передбачених ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1