Справа №459/2701/16-к
Провадження № 1-кп/459/19/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальні провадження № 0000404, №0002280 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, працюючого прохідником на шахті «Відродження», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, непрацюючого, раніше судимого: 26.06.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим строком в 1 рік, 09.03.2011 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, 01.03.2012 року Чуднівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці, однак 24.02.2014 року був звільнений умовно-достроково із невідбутим терміном 1 рік 4 місяці 16 днів, які відбув 10.07.2015 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,в учиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 в ніч з 28.02.2016 року на 29.02.2016 року у невстановлену слідством годину, діючи групою осіб, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення вирішили таємно викрасти металобрухт, який знаходився поряд із будинком АДРЕСА_3 . Так, вказані особи, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали із вищевказаного місця металобрухт загальною вагою 420 кг, після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_12 матеріальних збитків на суму 966,00 грн.

Крім того, ОСОБА_9 02 листопада 2016 року близько 15 години 00 хвилин, знаходячись на алеї імені Грушевського в місті Червонограді, Львівської області, виявив малолітню ОСОБА_13 , яка рухалась йому на зустріч. Звернувши увагу на ОСОБА_13 , ОСОБА_9 помітив, що остання утримує в руці мобільний телефон, та вирішив відкрито заволодіти ним.Так, він, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок злочинних дій, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, володіючи фізичною та психологічною перевагою над малолітньою ОСОБА_13 , наблизився до неї та використовуючи фактор несподіваності, шляхом ривка відкрито викрав в останньої мобільний телефон марки «Alcatel one touch» вартістю 4000 грн., із сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 гривень із абонентським № НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_9 з викраденим мобільним телефоном намагався з місця події втекти, однак був помічений та зупинений працівниками поліції, тим самим, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що подія була у лютому 2016 року, він гуляв із собакою, в закинутому будинку на вул. Львівська побачив метал. На наступний день приїхав із ОСОБА_15 на автомобілі синього кольору та забрав метал. Кому належав метал йому невідомо, думав, що він нічий тому вирішив забрати. Мали намір завести метал на металобрухт, однак біля с.Острів їх затримала поліція біля приймального пункту. На території будинку потерпілого не був та нічого там не брав. На автомобілі ВАЗ неможливо 3 тонни забрати. Потерпілого ніколи не бачив. Проти задоволення цивільного позову заперечив.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину по епізоду з потерпілою ОСОБА_16 визнав, попросив вибачення у потерпілої та щиро розкаявся у вчиненому. По епізоду, де є потерпілим ОСОБА_17 не визнав. Пояснив, що приблизно у листопаді 2017 року в парку біля музичної школи побачив як дівчинка тримає телефон, він забрав у неї телефон та втік, дівчинка кричала. Біля магазину «Крез» його наздогнали працівники поліції. Також пояснив, що він та ОСОБА_8 в закинутому будинку по вул. Львівська побачили метал, наступного дня близько 10.00 год. приїхали на автомобілі та вирішили його забрати. Разом повантажили метал у багажник автомобіля, там було приблизно 200-300 кг. металу, носили 5-7 хв. у вікні він побачив якогось чоловіка, він в подальшому приїхав з поліцією. Вважали, що метал нікому не належить, тому вважає, що не викрадали його.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, по епізоду, де є потерпілим ОСОБА_12 , така повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що з 28 на 29 лютого він з дружиною повернувся додому з м.Львова. ОСОБА_18 повідомила, що бачила як викрали металобрухт, який вони збирали протягом 15 років, там було десь 3 тонни металу. Сусід бачив, як металобрухт виносили з недобудованого будинку та вантажили в машину. В поліції він впізнав метал, який йому в подальшому повернули. При впізнанні, крім працівників поліції, були присутні він, його теща та ОСОБА_19 . Був кутник 45х45, 75х75, арматура 10, 14, 16, 16, 8, труби 100, короткі рейси вузькі по 2 м. приблизно 7 шт., прути. Слідчий зателефонував йому і дружині та сказав приїхати і забрати метал, на запитання що він має робити з металом, слідчий відповів щоб він здав його на металобрухт, він так і вчинив. Слідчий віддав для реалізації 129-139 кг., які він здав в с.Жвирка, документального підтвердження не має. Слідчий сказав взяти те, що є тому що не залишиться нічого. Цивільний позов підтримав.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що вночі вона почула грохіт, підійшовши до вікна побачила що виносять залізо, вийти на вулицю вона побоялася, зателефонувала в поліцію, але ніхто не приїхав. Бачила обвинувачених. Зранку побачила, що металу немає.
Показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що приблизно у лютому 2016 року він заступив на чергування. Поступив телефоний виклик, що невідомі особи на автомобіль синього кольору вантажать метал. Коли вони приїхали до недобудованого будинку на вул. Львівська, якийсь чоловік повідомив, що автомобіль поїхав в сторону с.Острів. Вони поїхали за ними, підійшовши до автомобіля вони побачили обвинувачених, яких доставили у відділ полілії. Потерпілий впізнав свій метал. Там було близько 10 труб довжиною приблизно 1 м. Деякі труби були синього кольору, по чому потерпілий їх впізнав.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що у осінньо-зимову пору 2016 року йому зателефонували, щоб прийняти метал вагою 400-500 грн. Важили на сертифікованій вазі, метал був у нього на зберіганні. Вартість металу вказана на даний час, вони робили комерційну пропозицію, яка діє для всіх.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що у 2016 року він виявив обвинувачених, коли останні їхали в машині в сторону с.Острів здавати метал та викликав поліцію, їх наздогнали. Обвинувачені були в машині, він їх впізнав. Потерпілий впізнав свій метал.
Показаннями слідчого ОСОБА_24 , який пояснив, що здійснював досудове провадження по справі. Речові докази, які було вилучено, були передані потерпілому на зберігання. Після огляду металу було зважування. Потерпілий завантажив металобрухт на автомобіль.
Показаннями свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що він працював старшим охоронцем «Львівхолод», по справах перебував у Червоноградському ВПГУНП у Львівській області на четвертому поверсі, дати пригадати не зміг. Слідчий ОСОБА_24 запросив його та ще одного понятого для проведення слідчої дії. Старша жінка по фотографіях впізнала особу.
Рапортом інспектора-чергового Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 від 29.02.2016 року, згідно з яким 29.02.2016 року по тел. 102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_20 , проживаючої в АДРЕСА_3 про те, що в ніч з 28.02.2016 року на 29.02.2016 року невідома особа шляхом вільного доступу з подвір`я її будинку вчинила крадіжку металобрухту. Сума завданих збитків встановлюється;
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.02.2016 року, згідно з яким ОСОБА_12 повідомив, що в період часу з 27.02.2016 року по 29.02.2016 року невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_3 , таємно викрала металобрухту різного виду: труби, палки, інше на загальну суму 10 000, 00 грн.;
Протоколом огляду місця події від 29.02.2016 року, відповідно до якого на частині ділянки дороги, що по вул. Промислова в м. Червонограді виявлено автомобіль марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 блакитного кольору, яким керував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а пасажиром на момент огляду автомобіля був ОСОБА_9 . В салоні вказаного автомобіля було виявлено металобрухт різного виду: кутники, труби, арматура. В подальшому вказаний металобрухт був зважений на ТзОВ «Компанія Дністер» за допомогою автомобільної ваги, яка показала що вага металобрухту, який було виявлено в автомобілі ОСОБА_8 становить 420 кг. Вказаний металобрухт вилучений;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2016 року, згідно з яким у присутності двох понятих свідок ОСОБА_20 впізнала особу під № 3 ( ОСОБА_8 ), яка викрадала із території її помешкання металобрухт;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2016 року, відповідно до якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_20 впізнала особу під № 3 ( ОСОБА_9 ), яка викрадала із території її помешкання металобрухт.
По епізоду, де є потерпілою ОСОБА_13 , вина обвинуваченого ОСОБА_15 підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що восени 2016 року, приблизно о 15.00 год. вона поверталася додому, на вул. Грушевського зателефонувала бабусі, старший чоловік (обвинувачений ОСОБА_15 ), який був одягнений у чорну куртку та червоний капюшон, різко вирвав у неї телефон та побіг у двір вона бігла за ним та кричала, щоб той повернув телефон, там була поліції, вона його наздогнала та повідомила поліції, що він викрав у неї телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що працює інспектором групи реагування Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. У січні-лютому 2017 року поступив виклик по вул. Грушевського, коли він та ОСОБА_28 виходили з квартири почули крик, дівчата сказали, що людина тікає з викраденим телефоном. Біля магазину «Крез» вони наздогнали чоловіка і повернулися на місце події, дівчинка сказала, що цей чоловік викрав у неї телефон. ОСОБА_15 візуально знав, його передали слідчо-оперативній групі.
Показаннями свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що працює у Червоноградському ВП ГУНП у Львівській області, подія сталася приблизно о 16 год., рік пригадати не зміг. Не зміг пригадати чи пред`являли для впізнання, телефон не бачив, події викрадення також не бачив.
Протоколом огляду місця події від 02.11.2016 року, згідно якого чоловік, який представився ОСОБА_9 пояснив, що 02.11.2016 року близько 15.00 перебував на алеї по вул. Грушевського, побачивши дівчинку, яка тримала в руках телефон чорного кольору та відкрито викрав у дівчинки це телефон та почав тікати між будинками, однак був затриманий працівниками поліції.
Заявою ОСОБА_9 від 02.11.2016 року, згідно якою останній добровільно передав працівниким поліції мобільний телефон марки «Alcatel one touch» чорного кольору, який 02.11.2016 року близько 15.00 год. Шляхом ривка вирвав у невідомої дівчинки на вул. Грушевського у м.Червонограді.
Протоколом огляду речового доказу від 02.11.2016 року та фототаблицею до нього.
25.07.2017 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 подав клопотання про визнання доказів недопустимими, у якому просить визнати недопустимими наступні докази: покази свідка ОСОБА_20 , дані з приводу кримінального правопорушення вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_12 ;протокол огляду місця події від 29.02.2016 року;протокол пред`явлення особи до впізнання (впізнання обвинуваченого ОСОБА_8 ) від 06.07.2016 року з участю свідка ОСОБА_20 ; постанову про визнання речовим доказом та передачі речового доказу на зберігання від 01.03.2016 року;протокол огляду речових доказів від 01.03.2016 року.
25.07.2017 року захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_11 подав клопотання про визнання доказів недопустимими з доповненням від 15.11.2017 року, у якому просить визнати недопустимими наступні докази:відомості протоколу огляду місця події від 29.02.2016 р. та вилучений під час такого огляду металобрухт, а також похідні від них докази; відомості протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; відомості протоколу огляду речових доказів від 01 березня 2016 р.; відомості Комерційної пропозиції ТзОВ «Компанія «Дністер» від 26.09.2016 р. №26/09-01; відомості протоколу огляду місця події від 02.11.2016 р. про виявлення, добровільну видачу і вилучення у ОСОБА_9 мобільного телефону марки «Alcatel one touch»; відомості протоколу огляду предмету від 02.11.2016 р.; показання свідка ОСОБА_27 в частині відомостей про факт викрадення мобільного телефону у потерпілої. Також подав заяву про виключення документів з числа доказів (в порядку ч.3 ст. 358 КПК України), у якому просить виключити з числа доказів: протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2016 р.; комерційну пропозицію ТзОВ «Компанія «Дністер» від 26.09.2016 р. № 26/09-01.
Доводи сторони захисту щодо недопустимості ряду доказів судом взяті до уваги та вказують на недоліки досудового слідства, які однак не свідчать про необґрунтованість обвинувачення з врахуванням безпосередньо досліджених доказів. Суд приходить до висновку, що досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими, достовірними, в сукупності достатніми та взаємозв`язаними.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, неодружений, раніше не судимий, працює.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, суд визнає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою осіб, та у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учинених злочинів, що є злочином середньої тяжкості та тяжким.

Ураховується й особа обвинуваченого ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, неодружений, раніше неодноразово судимий, який не працює.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , по епізоду, де є потерпілим ОСОБА_17 не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , по епізоду, де є потерпілою ОСОБА_16 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , по епізоду, де є потерпілою ОСОБА_16 , є вчинення злочину щодо малолітньої особи.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , характеру та ступеня тяжкості вчинених злочинів, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, по епізоду, де є потерпілою ОСОБА_16 , суд визнає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. Остаточне покарання слід призначати за правилами ст. 70 КК України.

Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в його користь матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн. підлягає частковому задоволенню, в межах встановлених судом, в ході судового розгляду 966грн.

Щодо вимог ОСОБА_12 про стягнення з обвинувачених на його користь 10000,00 грн., моральної шкоди, судом ураховано, що згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підтвердженням завдання ОСОБА_12 діями обвинувачених моральної шкоди є сам факт вчинення стосовно нього злочину та наслідки у вигляді душевних страждань, які потерпілий пов`язують саме з вчиненням стосовно нього злочину.

Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої потерпілому моральної шкоди повинна складати 500грн.

Щодо вимог про стягнення 10000,00 грн., на думку суду, така належним чином не вмотивована, є завищеною та не відповідає тяжкості та характеру завданої шкоди.

Речові докази: 420 кг металобрухту повернути законному володільцю на підставі п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком у 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати після набрання вироком законної сили, з часу фактичного затримання.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком у 4 (чотири) місяці;

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком у 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк у 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 966, 00 грн. на відшкодування майнової шкоди та 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: 420 кг металобрухту після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю - ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1