Провадження № 1-кп/679/88/2018
Справа № 679/1083/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000478 від 30.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нетішин, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 29.01.2015 року Нетішинським міським судом за ч.ч.1, 2 ст.307 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, який ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.04.2015 року змінено та призначено остаточне покарання із застосуванням ст.69 КК України за ч.ч.1, 2 ст.307 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 27.04.2018 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.186 КК України до 5 місяців арешту, звільненого з 02.08.2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 29 грудня 2017 року близько 17 год. 35 хв. у м.Нетішин, знаходячись біля магазину «Пиво-Води», що по пр.Незалежності, 14, умисно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, увійшов в довіру до ОСОБА_4 та під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «SM-J105H/DS», чорного кольору, вартістю 1418 грн. 00 коп., на якому був силіконовий чохол вартістю 100 грн., в якому знаходилась флеш-карта ємністю 16 Gb, вартістю 120 грн. та 2 сім-картками мобільного оператора зв`язку ІІрА`Г «Київстар» вартістю 25 грн. кожна, на загальну суму 50 грн., на рахунку однієї з яких знаходились грошові кошти в сумі 20 грн., який добровільно йому передав потерпілий ОСОБА_7 . В подальшому, не звертаючи уваги на прохання та зауваження останнього з приводу повернення належного йому телефону, ОСОБА_5 втік з місця скоєння злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1708 гривень.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 20 серпня 2018 року.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, та враховуючи істотні обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.186 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70, ч.4. ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нетішинського міського суду від 27.04.2018 року у виді 5 місяців арешту більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді 1 року позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання за даним вироком у виді 1 року позбавлення волі повністю відбуте покарання за вироком Нетішинського міського суду від 27.04.2018 у виді 5 місяців арешту та вважати не відбутими 7 місяців позбавлення волі.

Також в угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, і наполягає на затвердженні зазначеної угоди.

Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, завдані матеріальні збитки відшкодовані.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Прокурор вважає можливим затвердити мирову угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобовязані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобовязаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше судимий, обставин, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, існують фактичні підстави для примирення, вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 обрати у виді взяття під варту до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази підлягають до вирішення згідно ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 572 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.370, 374, 473, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 20 серпня 2018 року по кримінальному провадженню №0000478 від 30.12.2017 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.70, ч.4. ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нетішинського міського суду від 27.04.2018 року у вигляді 5 місяців арешту більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання за даним вироком у виді 1 року позбавлення волі повністю відбуте покарання за вироком Нетішинського міського суду від 27.04.2018 у виді 5 місяців арешту та вважати не відбутими 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту - з 28 вересня 2018 року.

Речові докази:

- оптичний диск із відеозаписом з камер відео-спостереження магазину «Наш Край» - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000478;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J105H/DS» та силіконовий чохол до нього - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572 гривні судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1