Справа № 357/3421/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали суду №1 угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року між обвинуваченим і прокурором у кримінальному провадженні № 0005466 від 19.10.2017 року по обвинуваченню за ст.309 ч.1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурси, Білоцерківського р-ну, Київської області, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому що в період часу з 1 по 15 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 перебуваючи на смітєзвалищі в м. Біла Церква, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, незаконно придбав - зірвав листя та верхівки рослини коноплі, після чого переніс до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де після її висушування власноручно перетер листя та суцвіття коноплі, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб, який в подальшому залишив собі для подальшого особистого вживання без мети збуту.

Крім цього у невстановлений слідством час, у невстановленому місці та за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_6 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, незаконно придбав макову солому, яку переніс до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та зберігав для власних потреб без мети збуту.

23 листопада 2017 року в період часу з 12 годин 18 хвилин по 13 годин 45 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_3 в приміщені вилучено: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 55,82 грам та макову солому масою 58,12грам, які ОСОБА_6 посягаючи на встановлений Законом порядок, незаконно придбав, виготовив за вищевказаних обставин та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

17.05.2018 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 за участю свого захисника з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому розкаявся, та суду показав, що наркотичні засоби вживає періодично протягом незначного проміжку часу, неофіційно працює, а тому має власний дохід. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення і затвердження угоди судом йому зрозумілі.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 2288 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави, речові докази канабіс вагою 55,82 г та макову солому масою 58,12г, які знаходяться в спец пакеті № 3268461 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП слід знищити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року, укладену у кримінальному провадженні №0005466 від 19.10.2017 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

Речові докази - канабіс вагою 55,82 г та макову солому масою 58,12г, які знаходяться в спец пакеті № 3268461 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 2288 грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1