Справа № 727/9217/18
Провадження № 1-кп/727/377/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці обвинувальний акт в рамках кримінального провадження № №0001587 від 16.07.2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває обвинувальний акт в рамках кримінального провадження №0001587 від 16.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту В обгрунтування клопотання посилається на те, що 15.07.2018р.. приблизно о 14 год. 35 год., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, скориставшись дерев`яною драбиною, шляхом вільного доступу викрав закріплений на стіні першого поверху блок живлення домофону, вартістю 1506.00 грн., після чого, ОСОБА_6 , із викраденим майном вийшов з вказаного під`їзду та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 па вищевказану суму.

Крім наведеного, 13.08.2018р., ОСОБА_6 , приблизно о 10 годині 50 хвилин, перебуваючи в маршрутному таксі №5, рухаючись від зупинки громадського транспорту «ринок Буковинський» в м. Чернівці до зупинки «ТІ І, Формаркет», що за адресою м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 19А, переконавшись в тому, що потерпілий ОСОБА_4 та пасажири вказаної маршрутки не звертають на нього уваги, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, шляхом вільного доступу з сумки, яка знаходилась на плечі потерпілого, викрав гаманець коричневого кольору, вартістю 50 гривень, в якому знаходились - грошові кошти в сумі 4800 гривень, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , 2 пластикових картки «Приват Банку», 1 пластикова картка «Ощадбанку», клубна карта «Метро», які для потерпілого ОСОБА_4 не становлять матеріальної цінності. При цьому, ОСОБА_6 , із вказаного гаманця вийняв грошові кошти в сумі 4800 гривень та сховав їх собі за штани, а гаманець викинув на підлогу маршрутного таксі № 5. тобто розпорядився майном потерпілого ОСОБА_4 на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 4850 гривень.

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Вважають, що обставинами, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину є докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження. Отже на думку сторони обвинувачення є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до 5 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність у запобіганні переховування останнього від органів досудового розслідування та у запобіганні вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Вказують, що на даний час відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків передбачених пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПУ України, а саме ризик переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначають, що в обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , покладається наявність обставин, які свідчать про те, що вищевказані ризики не зменшились та продовжують існувати. При обранні запобіжного заходу вважають необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; репутацію обвинуваченого, зокрема те, що він вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, офіційно не працевлаштований. Просять клопотання задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доводи клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти заявленого клопотання, суд зважає на наступне.

Згідно ст. 331 ч.2 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 KПК під час підготовчого провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Враховуючи наведене, ч. 3 ст. 315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо).

Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Положенням ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою від слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці застосовано було запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту, з врахуванням того, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ст.. 185 ч.2 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 на момент розгляду питання в засіданні ризики передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України не зменшилися, це ризики - перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, - вчиненні нових кримінальних правопорушень; - переховування від суду, зважаючи на санкцію статті пред`явленого обвинувачення, вплив останнього на потерпілого, свідків, а тому суд вважає, що ризики є реальними, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не вбачає; будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено.

Відповідно п.5 ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування, а відповідно і продовження запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні даного питання, судом враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вимогами ч.2 ст. 9 КПК України визначено принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Згідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що ризики не усунуто, продовжують мати місце, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не вбачає та приходить до висновку, що слід застосувати і продовжити термін дії ці лобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 на строк до 60 діб - до 10 грудня 2018 року, з покладенням відповідно на ОСОБА_6 обов`язків: - не залишати цілодобово місце постійного проживання без дозволу суду; прибувати до суду за першою вимогою та не виїзджати за межі міста Чернівців і області без дозволу суду

Керуючись ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 176-178,181, 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього цілодобового арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, без застосування електронних засобів контролю, із покладенням на ОСОБА_6 наступних обов`язків: не залишати цілодобово місце постійного проживання АДРЕСА_3 ; прибувати до суду за першою вимогою, не виїзджати за межі міста Чернівців і області без дозволу суду не залишати цілодобово постійне місце проживання квартиру АДРЕСА_4 без дозволу прокурора, суду, на строк до 10 грудня 2018 року до 24.00 годин.

Копію даної ухвали невідкладно направити для виконання до Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області (м. Чернівці вул. Білоусова, 19) та вручити стороні обвинувачення, стороні захисту, для відома

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1