Дата документу 04.08.2018
Справа № 334/5636/18
Провадження № 1-кс/334/2172/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання Слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005443 від 16.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має середню технічну освіту, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України

встановив

ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори", маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який стала незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

30.07.2018 приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №4 по вулиці Омельченко у м.Запоріжжя, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 150 гривень один полімерний зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс.

Своїми умисними діями, які полягали в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Окрім того, ОСОБА_5 діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори", маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який стала незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

02.08.2018 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 7 по вулиці Омельченко у м. Запоріжжя, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 150 гривень один полімерний зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс.

Своїми умисними діями, які полягали в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

02.08.2018 року о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

03.08.2018 року їй пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі ст. 42, п. 3 ч. 1 ст. 276, ст.277, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами (копії матеріалів додані до клопотання).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Окрім того, вона перевіряється на причетність до вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів на території м.Запоріжжя.

В ході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України що є підставою для застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - встановлено, що зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з метою уникнення покарання може переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджати виконанню процесуальних рішень, окрім того підозрювана ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зав`язків, офіційно ніде не працевлаштована. А також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштована, вчинила злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку останньої та схильність останньої до вчинення кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити предмети та речовини, оскільки на теперішній час здійснюються міри щодо встановлення їх місце знаходження та каналу надходження до ОСОБА_5 наркотичних засобів з метою ї подальшої реалізації; вчинити спроби незаконно впливати на свідків вчиненого ним кримінального правопорушення, схилення їх до дачі неправдивих показань.

Таким чином слідство вважає, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може спричинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, так як вчинила ряд тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, своєю неявкою до слідчого чи прокурора перешкоджатиме кримінальному провадженню, може спробувати вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на життя заробляє злочинним шляхом.

Враховуючи вищезазначене, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 оскільки підозрювана має реальну можливість сховатися від слідства або суду, чинити тиск на свідків та потерпілого таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Допитана у якості підозрюваної ОСОБА_5 просила суд не застосовувати відносно неї запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, оскільки вона не має наміру на ухилення від слідства. Вона має постійне місце проживання, має родину. До того ж, вона має ряд захворювань, які перешкоджають їй знаходитися у СІЗО. Крім того, її родина, а саме її чоловік та син потребують постійного нагляду, оскільки чоловік є інвалідом, а син потребує термінової операції.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 просив суд відмовити слідчому у задоволенні його клопотання та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки досудовим слідством не було доведені ризики, передбачені ст..177 КПК України. Крім того, наявність письмових доказів, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, а також, що її родина потребує її постійного піклування спростовують думку слідчого та прокурора, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватися від слідства та суду.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 та її захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі "Смирнов проти Росії визначено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Проте, в ході судового розгляду було встановлено та підтверджено належними доказами, що підозрювана ОСОБА_5 раніше до будь-яких видів юридичної відповідальності не притягувалася, на обліку у наркодиспансері не перебуває. У м. Запоріжжі постійно проживає разом з чоловіком та дітьми. ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки. Дані письмові докази спростовують думку слідчого та прокурора, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватися від слідства та суду.

Разом з тим, обґрунтування на які посилається слідчий в своєму клопотанні містять лише припущення про наявність визначених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, тоді як в силу норм ч. 1 ст. 184 КПК України, до якої відсилає ст. 200 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу має містити виклад обставин, на підставі яких слідчий чи прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Натомість, будь-яких доказів, якими б було підтверджено існування перелічених ризиків в частині 1 статті 177 КПК України, суду не надано. Таким чином, в клопотанні про застосування запобіжного заходу не наведені переконливі ризики, які роблять неможливим застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання до моменту її затримання, позитивно характеризуються за місцем мешкання, має близьких родичів.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що в даному випадку до підозрюваної ОСОБА_5 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт, з покладенням на неї відповідних обов`язків.

Відповідно дост. 181 КПК Українидомашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електроні засоби контролю.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року та враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченими процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем мешкання за адресою: проживаючого: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваної залишати житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово, в межах строку досудового розслідування, на строк 60 діб, тобто до 03 жовтня 2018 року.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не виїжджати за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання вищевказаних зобовязань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання органам поліції за місцем проживання підозрюваної через слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1