Номер провадження 11-кп/775/688/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушень апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному в № 0002043 від 30 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, українця, громадянина України, не працює, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

1) 15 липня 2002 р. Ленінським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 07 лютого 2005 р. Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 89 КК України (в ред. 1960 р.), ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 28.08.2008 року;

3) 19 грудня 2012 р. Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, 11.01.2016 р. ухвалою Артемівського міськрайонного суду знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку;

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Згідно вироку суду, 09 серпня 2017 року приблизно о 12-00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, для особистого його вживання шляхом куріння, не переслідуючи мети збуту, перебуваючи у посадці біля будинку № 153 по вул. Шевченко м. Бахмут Донецької області побачив одну рослину коноплі, яку вирвав з землі та поклав у поліетиленовий пакет, який був при ньому, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 31,58 г, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 20,84 г, після чого приніс до себе в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і поклав на підвіконня висихати, тим самим став незаконно зберігати за місцем свого проживання за вищевказаною адресою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 31,58 г, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 20,84 г, з метою подальшого особистого вживання шляхом куріння, без мети збуту.

14 серпня 2017 року у період часу з 20 год. 00 хв. до 21 год. 20 хв. в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_8 вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходився, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 31,58 г. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 20,84 г.

Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно 15 березня 2017 року близько 09 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), знаходячись у лісосмузі біля ставка «Північний» у м. Бахмут Донецької області, діючи умисно, з метою придбання, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам чинного законодавства України підняв з землі тканинний картуз, в якому знаходився нітроцелюлозний (бездимний) порох у вигляді стріжнів масою 93,312 г, тим самим придбавши його без передбаченого законом дозволу, після чого усвідомлюючи його приналежність до вибухових речовин, переніс зазначений порох до себе у будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його без передбаченого законом дозволу до 14 серпня 2017 року.

14 серпня 2017 року у період часу з 20 год. 00 хв. до 21 год. 20 хв. в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено нітроцелюлозний (бездимний) порох вагою 93,312 г, який є вибуховою речовиною метальної дії, здатною до вибухового перетворення.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення просить вирок суду в частині вирішення питання щодо речових доказів змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, застосувати спеціальну конфіскацію нітроцелюлозного (бездимний) пороху 93,312 г конфіскувавши їх у власність держави. На обґрунтування своїх вимог вказує, що нітроцелюлозний порох у даному кримінальному проваджені є предметом злочину, санкція статті 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, тому зазначений речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначене йому покарання ніким не оспорюєтьося тому апеляційним судом не перевіряється.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст.368 КУІК України ухвалюючи вирок суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються рішення щодо речових доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України - питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Суд першої інстанції під час ухвалення вироку суду зазначених вимог закону не дотримався в повному обсязі.

Так, підпунком 17 пункту 9 «Порядку обліку, зберігання оцінці конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, розпорядження ним», затвердженого Постановою КМУ № 1340 від 25.08.1998 військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом або щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передаються Мінобороні, МВС, Національній поліції, Державній прикордонній службі та СБУ.

У відповідності до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

За санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, отже за цим злочином можливо застосувати спеціальну конфіскацію.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що речовими доказами у даному кримінальному провадженні, крім інших, є нітроцелюлозний (бездимний) порох, який є предметом злочину, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнано винним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Таким чином, нітроцелюлозний (бездимний) порох підлягає спеціальній конфіскації на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необхідність конфіскації у дохід держави нітроцелюлозного (бездимного) пороху є обґрунтованими, а допущені порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині вирішення долі речових доказів з конфіскуванням в дохід держави .

Керуючись статтями 407, 409, 413, 419 КПК, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, в частині вирішення питання щодо речових доказів, змінити.

Речові докази нітроцелюлозний (бездимний) порох вагою 93,312 г (після проведення експертизи вагою 92,312 г), які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за квитанціями № 026937 та № 570 конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді