АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/876/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 21 липня 1998 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до 6 місяців позбавлення волі;

· 02 жовтня 1998 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України в редакції 1960 року до 2 років позбавлення волі;

· 05 квітня 2001 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 229-2, ст. 42 КК України в редакції 1960 року до 8 років позбавлення волі;

· 06 травня 2009 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

· 03 березня 2011 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

· 09 серпня 2013 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

· 15 лютого 2016 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 позбавлення волі;

· 04 серпня 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

· 15 вересня 2017 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_8 призначено покарання за цим вироком і за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років позбавлення волі.

Вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 25 січня 2017 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, він, знаходячись в торговому залі магазину «АТБ» по вул. Шолом-Алейхема, 17 в м. Києві, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємного викрав з правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон «LG-D690» вартістю 4 198 гривень, чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини і винуватість ОСОБА_8 у вчиненому злочині, просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити останньому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі; зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього за два дні позбавлення волі з 07.02.2017 по день набрання вироком законної сили.
Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що під час судового розгляду обвинувачений свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі; погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті; давав логічні та послідовні показання. Судом першої інстанції встановлено обставини, що пом`якшують його покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Тому, на думку захисника, покарання, що призначене ОСОБА_8 , є надто суворим.
Також зазначає, що ОСОБА_8 був затриманий 07.02.2017, тобто у період дії ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015. Відповідно судом першої інстанції в порушення положень ст. 58 Конституції України і вимог ст. 5 КК України застосовано до обвинуваченого Закон України №2046-VIII від 18.05.2017, який погіршує його становище та не має зворотної дії в часі.
Під час апеляційного розгляду захисник уточнила свої апеляційні вимоги і просила призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить переглянути вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене покарання. Зазначає, що свою вину у скоєнні злочину він визнає в повному обсязі, щиро розкаявся, не заподіяв по відношенню до потерпілої насильницьких дій та матеріальних збитків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, пояснення прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена доказами, що були досліджені в порядку ч.3 ст. 449 КПК України, і в апеляційних скаргах не заперечується.
Покарання обвинуваченому призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, відповідає вчиненому та його особі.
При цьому судом першої інстанції враховані і ті обставини, на які посилаються захисник і обвинувачений в апеляційних скаргах, зокрема визнання ОСОБА_8 своєї вини, щире каяття у скоєному активне сприяння розкриттю злочину, в якості обставин, що пом`якшують покарання.
Однак, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема неодноразові судимості за умисні злочини, в тому числі за скоєння крадіжок чужого майна, відсутність місця роботи, на думку колегії суддів, судом першої інстанції законно та обґрунтовано призначено йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Враховуючи вчинення ОСОБА_8 злочину до постановлення вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, остаточне покарання визначено з дотриманням вимог ч.4 ст. 70 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.
Крім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно визначено зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі один день за два відповідно лише до 20.06.2017, оскільки ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 припинила свою дію з набранням чинності Закону України від 18.05.2017.

Зважаючи на викладене, підстав для зміни вироку Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4