Справа № 517/49/18
Провадження № 1-кп/517/13/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка об`єднані кримінальні провадження № 0000010 від 13 січня 2018 року та кримінальне провадження № 0000248 від 11 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Машенька Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.02.2010 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 18.06.2010 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 03.10.2012 року на підставі постанови Ковельського районного суду Волинської області від 25.09.2012 року за ст. 107 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 11 днів;

- 19.11.2015 Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 27.12.2017 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та засудженого направлено для відбування призначеного вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.11.2015 покарання у виді 5 років позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Загір`я Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Загір`я Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в ніч з 11.08.2017 на 12.08.2017, разом із ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області в будинку ОСОБА_9 розпиваючи спиртні напої, запропонував останньому скоїти крадіжку майна ОСОБА_7 , який мешкає неподалік, на що останній погодився.

В подальшому ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , на гужовому транспорті приїхали до лісової полоси, яка розташована неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, діючи повторно, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшли через неогороджену присадибну ділянку на територію домогосподарства, звідки здійснили крадіжку шести з половиною металевих решіток каналізації. З викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3627 гривень та в подальшому викраденим розпорядились на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 у вересні місяці 2017 року, більш точний час та дату встановити не представилося за можливе, у нічний час, разом із ОСОБА_5 перебували в домоволодінні, яке розташоване в с. Загір`я Захарівського району Одеської області розпивали спиртні напої, запропонував останньому скоїти крадіжку майна ОСОБА_7 , який мешкає в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області, на що останній погодився.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , не повідомляючи про свій намір здійснити крадіжку, попросили жителя с. Загір`я ОСОБА_10 на його автомобілі поїхати до с. Перехрестове Захарівського району Одеської області, пояснивши останньому, що необхідно перевезти метал, залишений біля лісополоси. Приїхавши в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області, ОСОБА_10 залишився у своєму автомобілі біля лісополоси, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 пішли до домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, діючи повторно, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшли через неогороджену присадибну ділянку на територію домогосподарства, звідки здійснили крадіжку 4 металевих решіток каналізації. З викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 2232 гривні та в подальшому викраденим розпорядились на власний розсуд.

Також, 12 січня 2018 року, біля 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходячись у будинку ОСОБА_11 , який проживає в с. Краснопіль Захарівського району Одеської області вживав спиртні напої разом ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, умисно, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почав наносити ОСОБА_8 удари руками та ногами по голові та тулубу.

Після чого, зламавши нанесеними ударами волю ОСОБА_8 до опору, в присутності господарів, заволодів його мобільним телефоном «Nokia 230», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю, відповідно до висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №240120183 від 24.01.2018 р., 1425 грн. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1425 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів по всіх епізодах визнав, розкаявся та суду пояснив, що в ніч з 11.08.2017 на 12.08.2017, він разом з ОСОБА_6 розпивали спиртні напої в будинку його бабусі в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області. Через деякий час він запропонував ОСОБА_6 здійснити крадіжку металевих решіток з домогосподарства ОСОБА_7 , який проживає неподалік, на що останній погодився. Після цього, вони разом на підводі поїхали до домогосподарства ОСОБА_7 та через присадибну ділянку, яка не була огороджена проникли на територію домогосподарства, звідки здійснили крадіжку шести з половиною металевих решіток.

По епізоду таємного викрадення чужого майна вчиненого у вересні 2017 року, потерпілим в якому є ОСОБА_7 , обвинувачений пояснив, що у вересні 2017 року, він разом ОСОБА_5 розпивали спиртні напої в с. Загір`я Захарівського району Одеської області. Потім він запропонував ОСОБА_5 здійснити крадіжку металевих решіток з домогосподарства ОСОБА_7 , який проживає в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області, на що він погодився. Для цього, вони на автомобілі ОСОБА_10 , поїхали в с. Перехрестове, пояснивши останньому, що їм необхідно перевезти метал, залишений біля лісополоси. Приїхавши в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області, він разом з ОСОБА_5 пішли до домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та через присадибну ділянку, яка не була огороджена проникли на територію домогосподарства, звідки здійснили крадіжку чотирьох металевих решіток.

Крім цього, по епізоду, що стався 12.01.2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він разом з ОСОБА_8 та іншими особами розпивав спиртні напої в будинку ОСОБА_11 в с. Краснопіль Захарівського району Одеської області. В ході вживання спиртних напоїв, біля 22 год. 00 хв., у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 та в цей час він почав наносити йому удари по різним частинам тулубу. При цьому, він забрав телефон потерпілого та вийшов з будинку. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаних злочинів розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину визнав повністю, розкаявся, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, не оспорював часу, місця, способу вчинення злочину, його ролі у вказаному, корисливої мети його дій. Суду повідомив, що 12.08.2017 року він разом із ОСОБА_4 через неогороджену присадибну ділянку проникли на територію домогосподарства, звідки здійснили крадіжку шести з половиною металевих решіток.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та розкаявся. Щодо обставин вчинення злочину повідомив, що у вересні місяці 2017 року він разом з ОСОБА_4 перебував у гостях у жителя с. Загіря Захарівського району Одеської області ОСОБА_10 , де розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_4 запропонував йому поїхати в с. Перехрестове Захарівського району Одеської області, до ОСОБА_7 , у якого раніше вже викрадав металеві решітки, щоб викрасти ще решіток. Потім ОСОБА_4 попросив ОСОБА_10 , щоб він підвіз їх до с. Перехрестове, щоб забрати метал. Приїхавши в с. Перехрестове, вони зупинилися біля лісополоси та ОСОБА_4 сказав ОСОБА_10 зачекати їх в машині. Через посадку вони прийшли до домогосподарства ОСОБА_7 та через неогороджену ділянку зайшли на територію домогосподарства, звідки здійснили крадіжку чотирьох металевих решіток.

Вказані показання обвинувачених свідчать, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не оспорюють обставини вчинення зазначених злочинів, а саме місце, час, спосіб незаконного заволодіння, майном, що стало предметом злочинів, його вартість, суми заподіяних збитків.

Показання обвинувачених, суд приймає до уваги та вважає доказом доведеності винуватості обвинувачених. Вказані докази є належним та допустимим, що свідчить про можливість прийняття їх до уваги та покладення в основу обвинувального вироку.

Так, обвинувачені повідомили суду всі обставини вчинення вказаних злочинів, вказали на час, місце та спосіб їх вчинення, перелік майна, якими вони заволоділи. Показання обвинувачених є добровільними та достатніми для висновків суду про доведення винуватості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів.

Крім того, судом досліджені наступні докази.

За епізодами таємного викрадення майна ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що в 2017 році, з подвір`я його домогосподарства було викрадено 12 металевих решіток (плит), які належать йому, вказані плити знаходилися на вулиці. Також потерпілий повідомив, що присадибна діялнка зі сторони лісополоси не огороджена. На даний час йому повернули сім з половиною решіток (плит). Просив призначити покарання обвинуваченим відповідно до закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що у вересні 2017 року він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підводі поїхали с. Перехрестове Захарівського району Одеської області до Шевель Лідії, де всі разом вживали спиртні напої. Свідок зазначив, що був дуже п`яний та заснув. Проснувся, коли вже їхали в с. Загір`я, на підводі помітив металеві плити, але звідки вони з`явилися він не запитував.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що вночі у вересні 2017 року до нього на машині приїхали хлопці та запропонували купити 4 металеві плити на що він погодився та купив їх. При цьому, вони повідомили, що вказані плити не крадені.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що восени 2017 року ОСОБА_4 попросив перевезти метал з с. Перехрестове Захарівського району Одеської області в смт. Захарівка. Коли приїхали в с. Перехрестове, ОСОБА_4 сказав йому зачекати в машині, а він разом з ОСОБА_5 пішли. Через деякий час вони разом повернулися та погрузили чотири плити. В подальшому вказані плити ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 продали жителю смт. Захарівка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що у серпні 2017 року вона купила у жителя смт. Затишшя чотири з половиною решітки (плити). Вказані плити в подальшому вона повернула потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що приблизно в літку 2017 року він для господарських потреб купив у ОСОБА_4 металеві плити. В подальшому їх здав на метал в смт. Захарівка ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні, в присутності законного представника суду пояснив, що влітку 2017 року йому зателефонував ОСОБА_4 та попросив перевезти його метал з с. Гедеримове в смт. Затишшя. Вказаний метал ОСОБА_4 продав жителю смт. Затишшя ОСОБА_15 .

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 11.09.2017 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви потерпілий просив прийняти міри до невідомої особи, яка в період з 07.09.2017 року по 09.09.2017 року з території його домоволодіння, здійснила крадіжку дванадцяти плит.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 11.09.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З протоколу огляду місця події від 11.09.2017 року з фототаблицями вбачається, що місцем огляду є територія домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , яка із сторони городу не огороджена.

Згідно протоколу огляду предметів від 18.12.2017 року, в ході досудового слідства оглянуто шість з половиною металевих решіток ливневі каналізації.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та залучення їх до матеріалів кримінального провадження від 18.12.2017 року вбачається, що шість з половиною решіток ливневі каналізації визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою потерпілого.

З протоколів пред`явлення речей для впізнання від 27.12.2017 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_17 серед пред`явлених йому металевих решіток, впізнав викрадені у нього металеві решітки.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №181220171 від 18.12.2017 року ринкова вартість шести з половиною чавунних решіток липневих каналізації б/в, станом на день скоєння злочину складала: 3627 грн.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 19.12.2017 року, свідок ОСОБА_15 впізнав на фотознімку під №2 ОСОБА_4 , який на початку вересня місяця 2017 року продав йому шість з половиною металевих решіток. Свідок ОСОБА_15 впізнав особу під №2 за зовнішнім виглядом.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.01.2018 року та долучених до нього фототаблиць, підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку по АДРЕСА_1 , в присутності потерпілого ОСОБА_7 продемонстрували за яких обставини ними було вчинено злочин.

Згідно протоколу огляду предметів від 17.01.2018 року, в ході досудового слідства оглянуто одну металеву решітку ливневу каналізації.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та залучення їх до матеріалів кримінального провадження від 17.01.2018 року вбачається, що одну решітку ливневу каналізації визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою потерпілого.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №180120184 від 18.01.2018 року ринкова вартість чотирьох чавунних решіток липневих каналізації б/в, станом на день скоєння злочину складала: 2232 грн.

З протоколів пред`явлення речей для впізнання від 25.01.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_17 серед пред`явлених йому металевих решіток, впізнав викрадену у нього металеву решітку.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.01.2018 року та долучених до нього фототаблиць, підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку по АДРЕСА_1 , в присутності потерпілого ОСОБА_7 продемонстрували за яких обставини ними було вчинено злочин.

За епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що він в січні 2018 року був в с. Краснопіль Захарівського району Одеської області в будинку ОСОБА_11 . В будинку також був ОСОБА_4 , який почав наносити йому удари по різним частинах тіла, а після цього забрав мобільний телефон. На даний час мобільний телефон йому повернуто. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 не суворе покарання.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду повідомили, що 12 січня 2018 року в їх присутності ОСОБА_4 , у будинку ОСОБА_11 в с. Краснопіль, побив ОСОБА_8 , після чого забрав у потерпілого мобільний телефон та витягнув з нього сім-карточки. Потім вийшов з будинку та пішов у невідомому напрямку.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суду пояснили, що у січні 2018 року біля 24 год. до них на роботу ТОВ «Правда» в смт. Затишшя прийшов ОСОБА_8 , який був побитий та попросив телефон, щоб викликати працівників поліції. Також він повідомив, що його побили та забрали телефон.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 13.01.2018 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2018 року. Згідно вказаної заяви потерпілий просив прийняти міри до особи на ім`я ОСОБА_22 , який відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Nokia». При цьому, наніс йому удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 13.01.2018 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно протоколу огляду предметів від 24.01.2018 року, в ході досудового слідства оглянуто мобільний телефон марки «Nokia 230», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та залучення їх до матеріалів кримінального провадження від 24.01.2018 року вбачається, що мобільний телефон марки «Nokia 230», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , що підтверджується розпискою потерпілого.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №240120183 від 24.01.2018 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 230 Dual sim» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 1425 грн.

З протоколів пред`явлення речей для впізнання від 26.01.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому мобільних телефонів, впізнав викрадений у нього мобільний телефон.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.01.2018 року та долучених до нього фототаблиць, підозрюваний ОСОБА_4 , знаходячись у будинку ОСОБА_11 в с. Краснопіль Захарівського району Одеської області, продемонстрував за яких обставин ним було вчинено злочин.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під грабежем за статтею 186 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж вважається закінченим з моменту коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

Також суд враховує, що згідно вищенаведеної Постанови Пленуму, під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечні для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, керуючись законом, суд дійшов висновку, що винуватість обвинувачених доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, врахувавши вимоги ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за:

- ч.2 ст.185 КК України (епізоди з потерпілим ОСОБА_7 12.08.2017 року та вересень 2017 року) як вчинення крадіжок, тобто таємного викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою яких є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, вчинених повторно.

- ч.2 ст.186 КК України (епізод з потерпілими ОСОБА_8 ) як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог статті 65 КК, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд також враховує думку потерпілих, які просила призначити обвинуваченим покарання відповідно до закону.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ від 24.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської ЦРЛ ОСОБА_4 перебуває на обліку лікаря-нарколога з приводу зловживання алкогольних напоїв.

З довідки Перехрестівської сільської ради Захарівського району від 24.01.2018 вбачається, що ОСОБА_4 проживає з бабусею та двома братами, за період проживання скарг та заяв на нього в сільську раду не надходило.

З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та копії судових рішень вбачається, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.11.2015 за ч.2 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 27.12.2017 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та засудженого направлено для відбування призначеного вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.11.2015 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив умисний злочини середньої тяжкості та умисний тяжкий злочин, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, вину у вчиненні злочинів визнав, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення обвинуваченим сукупності умисних корисливих злочинів, особи обвинуваченого, який винуватість визнав, розкаявся, думки потерпілих, які просять призначити покарання відповідно до закону, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 злочини вчинено під час невідбутого покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.

При цьому, суд приймає до увагу, що відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ від 22.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Довідкою Захарівської ЦРЛ підтверджено, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до довідки-характеристики за місцем проживання ОСОБА_6 вбачається, що за період проживання скарг та заяв на нього в селищну раду не надходило.

З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській області вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час офіційно не працює.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді від 12.03.2018 зробленої Захарівським районним сектором з питань пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ризик повторного вчинення останнім кримінального правопорушення високий. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ від 18.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Довідкою Захарівської ЦРЛ підтверджено, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до довідки-характеристики за місцем проживання ОСОБА_5 вбачається, що він проживає разом з матір`ю та братом, скарг на його поведінку не надходило.

З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській області та копії судового рішення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість погашена у встановленому законом порядку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді від 14.03.2018 зробленої Захарівським районним сектором з питань пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 ризик повторного вчинення останнім кримінального правопорушення високий. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, осіб обвинувачених, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді позбавлення в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.

Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді щирого каяття та визнання винуватості, думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не пред`являлися.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 65-67, 185, 186 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 07 червня 2018 року.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази сім з половиною решіток ливневих каналізації, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Nokia 230», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: