Справа № 520/9751/18
Провадження № 1-кп/520/979/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0000252 від 28.01.2018 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, молдованина, громадянина Республіки Молдови, з повною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2018 року близько 18 годин ОСОБА_5 , знаходячись біля головного входу в ТЦ «Сіті Центр», розташованого за адресою: м. Одеса, пр-т Небесної Сотні, 2 діючи умисно з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме: мобільний телефон марки «Мeizu» моделі «M1 Note» блакитного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , вартістю 2300 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 2300 гривень.

Згодом матеріальна шкода потерпілій була відшкодована шляхом повернення викраденого майна, матеріальні збитки відсутні.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно 27.01.2018 року близько 18 годин він біля головного входу в ТЦ «Сіті Центр» за адресою: м. Одеса, пр-т Небесної Сотні, 2, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав у потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Мeizu», з яким з місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

Він згоден, що вартість викраденого ним телефону складає 2300 гривень.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 28.01.2018 року;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.01.2018 року;

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2018 року;

-Протоколом огляду предмету від 01.02.2018 року;

-Заявою потерпілої про отримання речового доказу мобільного телефону марки «Мeizu»;

-Постановою про залучення речових доказів від 01.02.2018 року;

-Звітом про незалежну оцінку майна.

Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що потерпіла просить про розгляд справи судом у її відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_5 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілої повернути власнику потерпілій ОСОБА_8 ; СД диск з відеозаписом зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1