Справа №635/2157/18
Провадження №1-кп/635/705/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретар судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, суворість покарання, у разі визнання винним обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, будь-якого законного джерела доходу, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду. Оскільки потерпілий та свідки проживають за однією адресою з обвинуваченим, останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Також ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлено наявністю у обвинуваченого непогашеної судимості.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою, просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту та зазначив, що раніше відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, порушень якого він не допускав, потерпілий та свідок допитані в судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням засобу електронного контролю, за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року, ухвала слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2018 року скасована, до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» в межах строку досудового розслідування з моменту його фактичного затримання до 20 березня 2018 року без визначення застави. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2018 року строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 продовжений до 20 квітня 2018 року включно. Ухвалами Харківського районного суду Харківської області обвинуваченому ОСОБА_6 неодноразово продовжувався строк тримання під вартою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року строк тримання під вартою продовжений на шістдесят днів - до 19 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 19 липня 2018 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

При обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив у тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, ті обставини, що не всі свідки сторони обвинувачення, зокрема ОСОБА_8 , яка є родичем обвинуваченого та проживає з ним за однією адресою, по даному кримінальному провадженню допитані, суд погоджується з доводами прокурора, що зазначені ризики продовжують існувати. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується наявністю у обвинуваченого ОСОБА_6 судимості за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачені зазнають судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкція статті кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. У суду відсутні підстави вважати про наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими він спільно проживає, та інших осіб на його утриманні, обвинувачений не має місця роботи або навчання, судом також не встановлено наявності будь-яких інших зв`язків обвинуваченого з державою.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, а також ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Строк тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 08 вересня 2018 року.

Встановити строк дії ухвали до 08 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3