Справа № 456/2948/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/697/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.08.2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 30002358 внесеної в ЄРДР 05.11.2016 року за заявою ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

представника апелянта - адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 24.02.2018 року № 0002358.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що висновок слідчогоє вмотивованим, зміст постанови відповідає фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та дано відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зокрема судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.10.2006 року, на підставі якої ОСОБА_6 позиває підстави набуття ним права власності на спірне майно, затверджено лише умовами мирової угоди в порядку погашення боргу ОСОБА_10 перед ОСОБА_6 , а питання правомірності набуття ОСОБА_6 права власності на майно господарським судом не вирішувалось за відсутності спору про право власності ОСОБА_6 на відчужене ним за мировою угодою майном.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2009 року встановлено факт незаконного набуття ОСОБА_10 права власності на спірне майно та підтверджено право власності ОСОБА_11 на спірне майно з 24.07.2003 року шляхом визнання за нею права переважної купівлі цього майна. Окрім того, в резолютивній частині вказаного рішення зазначено, що грошові кошти в сумі 449 905 грн., які перебувають на депозитному рахунку ТУ ДСА у Львівській області виплатити ОСОБА_10 ..

Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2011 року, скаргу ОСОБА_12 задоволено, а в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання за ним права власності на приміщення (спірні) №1-6, 13-18, НОМЕР_1 , загальною площею 344, 4 кв/м в будівлі «А-2», які розташовані за адресою АДРЕСА_1 відмовлено.

Крім того, допитаний в ході досудового розслідування в якості свідка реєстратор Стрийського МБТІ ОСОБА_13 показав, що реєстрація права власності проводилась відповідно до інструкції про реєстрації, в матеріалах реєстраційної справи наявна заява ОСОБА_12 про реєстрацію права власності від 06.12.2011 року. Окрім заяви останньої, підставою для реєстрації права власності було рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2009 року, яке набрало законної сили, в якому чітко зазначено визнати за ОСОБА_12 право власності на приміщення АДРЕСА_2 , 13-18, 21-25 будівлі АДРЕСА_3 .

Щодо посилання представника заявника, що ними заявлялось клопотання, про одночасний допит реєстратора ОСОБА_13 з потерпілим ОСОБА_6 , то в матеріалах справи міститься заява, в якій ОСОБА_13 відмовляється від проведення одночасного допиту з ОСОБА_6 , просить брати до уваги його покази, як свідка в даному кримінальному провадженні, дані ним 12.12.2017 року.

Будь-яких інших слідчих дій, які необхідно було б провести в кримінальному провадженні та які заслуговували б на увагу заявником не наведено.

Згідно п.1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя суду першої інстанції прийшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, а тому скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції від 02.08.2018 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апелянт вважає, що слідчий суддя не розглянув скаргу в частині правової кваліфікації правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, зокрема ст. 356 КК України самовправству, що зовсім не відповідає заяві потерпілого про злочин; не дано оцінку і перекваліфікації правопорушення на ч.3 ст.382 КК України, але вимога потерпілого була і відносно ст. 364 КК України, яка слідчим не виконана. Таким чином його права передбачені ст. 55 Конституції України не реалізовані.
Апелянт звертає увагу, що і слідчий, і слідчий суддя покликаються на те, що ОСОБА_13 при оформлені документів діяв згідно Інструкції, однак згідно якої ніхто не роз`яснив. Крім того висновки слідчого ґрунтуються виключно на показах свідка ОСОБА_13 і відмові від дачі показів начальника Стрийського МБТІ ОСОБА_14 . Тобто слідчим не вжито всі необхідних, передбачених законом заходів для забезпечення ефективного досудового розслідування.
Крім того апелянт звертає увагу на відсутність в матеріалах справи рішення № 2-259-09 Стрийського міськрайонного суду від 10.07.2009 року про незаконність набуття ОСОБА_10 ( не потерпілим ОСОБА_6 ) права власності на майно. Договір купівлі-продажу майна Стрийською міською радою ОСОБА_10 станом на серпень 2018 року не змінено, не скасовано, а тому підстав для слідчого та суду робити такі висновки не має.
Також апелянт зазначає, що копію постанови слідчого від 24.02.2018 року йому не скеровували, а він її отримав 11.05.2018 року на підставі скарги до прокурора на бездіяльність слідчого. Документу про відмову ОСОБА_13 12.12.2017 року в проведенні одночасного допиту в справі не було, а тому його слід вважати підробленим. Отже досудове розслідування на думку апелянта проведено не повно і подані потерпіли слідчому документи не розглянуті по суті, що свідчить про неповноту досудового слідства.
Заслухавши доповідача, думку апелянта ОСОБА_6 , підтриману його представником, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити, міркування прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог та наполягала на залишені ухвали слідчого судді першої інстанції без змін, перевіривши матеріали за скаргою та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення про відмову в скасуванні постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зазначивши, що були проведені необхідні слідчі дії, в тому числі допитані свідки, проаналізовані, досліджені, вилучені документи на які покликався ОСОБА_6 . Також вказав в чому саме полягала законна підстава для прийняття слідчим оскаржуваного рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали скарги, кримінального провадження, колегія суддів вважає, що досудове розслідування по згаданому кримінальному провадженні проведено повно, а рішення про закриття цього провадження прийнято правомірно.

В суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_6 та його представник підтвердили, що вони погодилися з рішенням про внесення в ЄРДР повідомлення про злочин по ч.3 ст.382 КК України і не оскаржували не внесення відомостей в ЄРДР по ст. 364 КК України, оскільки погодилися з даною кваліфікацією.

Таким чином ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 не навів обґрунтованих, передбачених КПК, підстав для скасування підстави про закриття кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження наявні рішення першої, апеляційної та касаційної інстанції судів різної юрисдикції, які були прийняті на підставі скарг та заяв як ОСОБА_6 так і ОСОБА_12 щодо визнання права на власність спірним майном.

Колегія суддів, приходить до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження дотримано вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.08.2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_15 на постанову слідчого від 24.02.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002358 від 05.11.2016 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: