Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/80/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про можливість умовно-дострокового звільнення було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням учасниками судового розгляду було подано апеляційні скарги.

- захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого задовольнити. Зазначає, що до засудженого застосовувались незначні стягнення, окрім того зазначені стягнення були застосовані до засудженого більше 2 років назад і усі стягнення погашені, що є переконливим прикладом виправлення засудженого. Також в матеріалах справи міститься позитивна характеристика засудженого, в якій зазначається про те, що засуджений двічі заохочувався правами начальника установи через зразкове виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці у 2017 та 2018 роках, приймає учать у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

- засуджений ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, мотивуючи тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки характеристика надана Петрівською ВК № 49, в якій зазначено, що він має 2 заохочення, приймає активну участь в житті колонії, благоустрої відділення, суперечить відмові начальника відділення та прокурора в умовно-достроковому звільненні.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг засудженого та його адвоката, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скаргах, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався, безпідставно дійшовши висновку про неможливість звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 умовно достроково.

Суд першої інстанції передчасно прийняв рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 обґрунтував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Дослідивши безпосередньо в суді апеляційної інстанції наявні у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як убачається з матеріалів клопотання засудженого ОСОБА_8 , останній засуджений Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 03.04.2013 року за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року залік становить 09 місяців 27 днів

Початок строку : 08.11.2012 року. Кінець строку : 11.01.2019 року.

З 15.11.2012 року засуджений ОСОБА_8 тримався в СІЗО м.Полтава, за час перебування в установі зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму тримання не порушував. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 23.10.2013 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії в Кіровоградській області (№ 49). За час відбування покарання в установі характеризується наступним чином: допустив одинадцять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення, стягнення погашені. Заохочувався два рази правами начальника відділення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки.

Не працевлаштований, приймав активну участь в суспільному житті установи, зразково виконував роботу по благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці у порядку, визначеному ч. 5 ст. 118 КВК України, за що був заохочений два рази правами начальника відділення.

Згідно вироку суду позову не має. виконавчі листи до установи не надходили.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

У відношенні до персоналу установи стриманий.

Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу намагається утримувати в охайному стані.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.

Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_8 має два заохочення, одинадцять стягнень, які погашені.

Наведене дає підстави колегії суддів вважати, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, особиста характеристика засудженого також доводить про позитивні зміни під час відбування покарання, а отже у суду наявні підстави для застосування положень ст.81 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 , оскільки мету покарання було досягнуто, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновки суду першої інстанції про те, що по кримінальному провадженню засудженому ОСОБА_8 комісією Петрівської виправної колонією (№49) було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми у вигляді статті 81 КК україни, оскільки він не довів свого виправлення, не є у відповідності до положень ст. 81 КК України підставою для відмови у задоволення подання про умовно дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , призначеного вироком Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 03.04.2013 року.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити .

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання скасувати.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 03.04.2013 року за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, від покарання умовно-достроково на невідбутий термін покарання.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2