Справа № 645/3612/15-к
Провадження № 1-кп/645/29/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити обвинуваченим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, а також посилався на вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора щодо продовження строку тримання під вартою.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх підзахисні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , посилались на недоведеність ризиків, зазначених прокурором та відсутність підстав подальшого тримання під вартою. Зазначаючи про наявність міцних соціальних зв`язків, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_12 просив скасувати запобіжний захід, посилаючись на безпідставність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безпідставність його продовження, зазначав про відсутність обґрунтованої підозри, недоведеність ризиків, зазначених прокурором, наявність міцних соціальних зав`язків, порушення вимог Європейської Конвенції щодо тримання під вартою тривалий час.
Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року строк тримання під вартою обвинувачених продовжено до 08 червня 2018 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, наслідком якого стала загибель людей. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винуватими в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються. Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих їм кримінальних правопорушень та імовірність ухилення обвинувачених від суду, ризик втечі, можливість впливати на інших учасників кримінального провадження, а саме: потерпілих, свідків, експертів в рамках даного провадження, а також продовження скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченими.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановлених ст. 177 КПК України. Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, і тому суд вважає за можливе продовжити строк тримання останніх під вартою.
Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано та не зазначено про їх існування.
В зв`язку з чим, судова колегія дійшла висновку, що вищевикладені обставини, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, продовжить скоєння кримінальних правопорушень, впливати на інших учасників кримінального провадження, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу або скасування раніше обраного запобіжного заходу не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.
З огляду на вищевикладене, а також враховуючи згідно вимог ст. 178 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими в кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а також з огляду на те, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, вважає, що на цей час не має підстав для зміни, скасування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і приходить до висновку щодо необхідності продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх підзахисних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання ОСОБА_12 про скасування запобіжного заходу відмовити.
Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюдо 20 липня 2018 року.
Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюдо 20 липня 2018 року.
Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюдо 20 липня 2018 року.
Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27), до Харківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 43) - длявідома.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3