У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2018 року про відмову у задоволені клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, мешкає в АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0003050 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрювана ОСОБА_6 ,
захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 відмовлено.
Відносно ОСОБА_6 на строк до 27.10.2018 р. запобіжний захід з тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт із зобов`язанням: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та існують на даний час.
Слідчий суддя не врахував тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у якому вона підозрюється, а саме за ч. 4 ст. 187 КК України, яким передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, ризик знищення, переховування або спотворення речей, викрадених у потерпілої ОСОБА_9 , оскільки їх місцезнаходження досі не встановлено.
На думку прокурора, слідчим суддею безпідставно врахував дані про стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_6 , оскільки стороною захисту в порушення вимог ч. 3 ст. 99 КПК України, надані копії документів, а не оригінали.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 01.08.2018 р. близько 02.00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись на березі р. Інгул, на відстані 133 метрів від будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням фізичного насилля, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_9 , яке виразилося в нанесенні гвинторізом ударів у голову останній, чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, фрагментарного перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверду мозкову оболонку та крововиливів у під павутинний простір правої та лівої півкуль головного мозку які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заволоділи належним потерпілій ОСОБА_9 майном, а саме: золотим ланцюжком, золотою каблучкою, золотою сережкою, жіночим кварцовим годинником, мобільним телефоном «Samsung J5».
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.08.2018 р. відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.10.2018 р.
26.09.2018 р. керівником Миколаївської місцевої прокуратури № 2 строк досудового розслідування продовжено до 03.11.2018 р.
26.09.2018 р. начальником відділення СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області подано клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної на 30 діб в межах строку досудового розслідування з підстав того, що ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , знищення, схову будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не зменшились та закінчити досудове розслідування до спливу дії попередньої ухвали суду не можливо.
Слідчий суддя, зазначив, що ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органу досудового розслідування та суду, та незаконного впливу на підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 прокурором не доведені, оскільки ОСОБА_6 після скоєння злочину, в якому підозрюється, місце проживання не змінювала, а підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_10 утримуються під вартою в слідчому ізоляторі.
При цьому, слідчий суддя вказав, що існує ризик знищення, схову будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до теперішнього часу не встановлено місцезнаходження частини викраденого у потерпілої ОСОБА_9 майна.
Зазначив, що запобіганню доведеного ризику може забезпечити більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_6 та її захисників, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, отже при продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя та суд повинні керуватись вимогами кримінального процесуального закону, якими визначається порядок застосування запобіжних заходів в тому числі і тримання під вартою.
За змістом ст. 194 КПК України, обов`язок слідчого судді встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження певні докази і обставини, при цьому якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , а саме про необхідність проведення певних процесуальних дій, з урахуванням чого, строк досудового розслідування продовжений до 03.11.2018 р.
Перевіривши доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваної, слідчий суддя встановив, що наведені доводи слідчого про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від слідства та суду та незаконного впливу на інших підозрюваних є недоведеними, оскільки підозрювана раніше не судима, місця мешкання не змінювала, а інші підозрювані на даний час перебувають під вартою, тобто викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики на даний час суттєво зменшились.
Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може знищити або сховати будь-які з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до теперішнього часу не встановлено місцезнаходження частини викраденого майна потерпілої ОСОБА_9 .
Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості можливо вчиненого ОСОБА_6 злочину, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої та дійшов висновку про наявність достатніх стримуючих факторів, які дозволять менш суворому запобіжному заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України запобігти доведеному ризику.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що зміна підозрюваній запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, запобіжить спробам підозрюваної ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про можливість продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Доводи прокурора про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду з посиланням лише на тяжкість покарання, що загрожує останній не заслуговують на увагу, оскільки прокурором не наведено жодних доказів того, що внаслідок обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, остання буде ухилятись від слідства або суду.

Твердження прокурора про безпідставне врахування слідчим суддею даних про наявність у ОСОБА_6 певної хвороби, що було однією з підстав для зміни підозрюваній запобіжного заходу на домашній арешт, є безпідставними, оскільки слідчим суддею окрім зазначеної обставини, у своїй сукупності враховано й низку інших обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в тому числі наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, частина з яких не підтвердилась або суттєво зменшилась.

Будь-яких інших обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили про недостатність застосування відносно неї обраного слідчим суддею запобіжного заходу, апелянтом не наведено.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором та слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2018 року про відмову у задоволені клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3