Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження про перегляд за виключними обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 7 липня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Свалява Закарпатської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002668 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України, повернуто прокурору.

Цією ж ухвалою продовжено дію раніше застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 04.09.2016 року включно.

____________________________________

Справа № 11-кп/796/1181/2018
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
26.12.2017 року захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій просив вказану ухвалу суду першої інстанції в частині продовження його підзахисному дії запобіжного заходу скасувати і звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року заяву захисника про перегляд судового рішення за виключними обставинами залишено без руху, оскільки вона не була оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, і надано строк, необхідний для усунення її недоліків.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2018 року заяву повернуто, оскільки захисник не усунув недоліки заяви, вказані в ухвалі суду про залишення її без руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами скасувати і призначити новий розгляд за його заявою в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що підставою для перегляду за виключними обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року в частині продовження дії раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів є встановлена рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини неконституційність положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України, у відповідності з яким за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження (про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження) застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. А тому згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.459 КПК України ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року може бути переглянута за виключними обставинами.

Крім того, вказує, що заява відповідала вимогам ст.462 КПК України, які є вичерпними, а як недоліки була розцінена відсутність інформації, яку захисник і не повинен був зазначати. При цьому, повертаючи заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд в ухвалі зазначив, що захисник ОСОБА_8 подав лише заяву про усунення недоліків і не подав нову виправлену заяву, хоча в ухвалі про залишення заяви без руху спосіб усунення недоліків визначено не було. І вимогами кримінального процесуального закону, зокрема, ст.ст.429, 464 КПК України також не передбачено, яким чином, тобто поданням заяви про усунення недоліків чи поданням нової/виправленої заяви має виконуватися ухвала про залишення заяви про перегляд судового рішення з виключними обставинами без руху.

У заяві не йшлося про те, що судове рішення, яке належить переглянути, не оскаржується, як про це зазначено в ухвалі, оскільки це рішення підлягало апеляційному оскарженню і відповідно до вимог ч.2 ст.532 КПК України набрало законної сили 10.08.2016 року. Не погоджується захисник і з висновками суду, що ухвала в частині продовження дії раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою втратила силу, і стверджує, що в жодній із заяв про це не вказував. Посилання ж на відсутність вимог про перегляд ухвали суду від 02.04.2018 року, якою останній раз вирішено питання про дію запобіжного заходу, про що йдеться в оскаржуваній ухвалі, взагалі, вважає недоречними, оскільки заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами стосується саме ухвали від 26.12.2016 року.

Таким чином, на думку захисника, з огляду на оформлення заяви у точній відповідності з вимогами ст.464 КПК України перешкод для відкриття кримінального провадження у суду першої інстанції не було. Натомість суд фактично оцінив зміст заяви, в ухвалі про залишення її без руху запитав додаткову інформацію по суті справи і прийняв рішення про повернення заяви особі, яка її подала, з вказівкою на те, що не було усунуто недоліки, які по своїй суті є обставинами справи і які суд не мав повноважень досліджувати при відкритті провадження. Отже, викладені в ухвалі суду першої інстанції висновки не відповідають фактичним доводам поданої заяви та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.459 КПК України виключною обставиною визнається встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами, крім іншого, зазначаються: судове рішення, про перегляд якого за виключними обставинами подається заява; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Наводячи обґрунтування у заяві про перегляд ухвали підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року в частині продовження дії раніше застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за виключними обставинами, захисник ОСОБА_8 послався на встановлену рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини неконституційність положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України, у відповідності з яким за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження (про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження) застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Оскільки, як зазначено в тексті ухвали підготовчого судового засідання, суд вважав за необхідне продовжити дію раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 та востаннє продовженого ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2016 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто застосував положення закону, визнане неконституційним, і за відсутності клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, яке б відповідало вимогам ст.ст.184, 199, ч.3 ст.315 КПК України, за власною ініціативою вирішив вказане питання, на переконання захисника, ця обставина могла вплинути на судове рішення.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, застосовуються правила ч.3 ст.429 КПК України. За змістом вказаної норми суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються її недоліки і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, і якщо особа не усунула недоліки заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у встановлений строк, заява повертається.

Залишаючи вказану заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що вона не містить даних про дату оприлюднення рішення Конституційного Суду України, щоб перевірити дотримання строку на її подання. Також заява містить відомості про набрання законної сили ухвалою, яку належить переглянути, оскільки вона оскарженню не підлягає, але в ній відсутні дані про те, чи розглянуто Оболонським районним судом м. Києва кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 по суті, яке рішення було прийнято щодо запобіжного заходу, чи оскаржувалося воно учасниками судового провадження, в тому числі ухвала від 07.07.2016 року. Що ж стосується вимог про звільнення ОСОБА_7 з-під варти, то не вказано, чому їх належить розглянути під час перегляду судового рішення за виключними обставинами, а не суду під час судового провадження у цій кримінальній справі.

Після надходження заяви про усунення недоліків суд дійшов висновку, що захисник у встановлений строк не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, і повернув її.

З такими висновками колегія суддів погоджується і вважає, що доводи в апеляційній скарзі їх не спростовують.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ч.4 ст.314, ст.392 КПК України випливає, що ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку щодо обґрунтованості прийняття рішення саме в цій частині, а не в частині рішення про заходи забезпечення кримінального провадження, яке відповідно до положень ч.2 ст.392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.

Із приписів п.1 ч.3 ст.459 КПК України також вбачається, що виключною обставиною є встановлена Конституційним Судом України неконституційність окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, що передбачає постановлення остаточного процесуального рішення, яке б набрало законної сили та могло бути переглянуто за виключними обставинами згідно з ч.1 ст.459 КПК України. Між тим, станом на день подання заяви кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 не було розглянуто Оболонським районним судом м. Києва.

Незважаючи на недоліки стилю викладення в ухвалі про повернення заяви захисника ОСОБА_8 , суд першої інстанції тим не менш зазначив, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 триває, і що ухвала підготовчого судового засідання про продовження дії раніше застосованого до нього запобіжного заходу втратила силу, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченому неодноразово продовжувався. У зв`язку з цим, на переконання колегії суддів, доводи в апеляційній скарзі про відповідність заяви вимогам ст.462 КПК України лише з огляду на прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення, у зв`язку з чим ухвала підготовчого судового засідання у визначених захисником межах підлягає безумовному перегляду, є непереконливими.

Правильно зазначив суд в ухвалі і про те, що усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами має здійснюватися шляхом подання відповідної заяви з урахуванням вказівок в ухвалі про залишення заяви без руху. Це логічно випливає з положень ст.429 КПК України, у відповідності з якими, якщо особа усунула недоліки заяви у строк, встановлений судом, то заява вважається поданою у день первинного її подання до суду. Оскільки положеннями кримінального процесуального закону не передбачено подання такого процесуального документа, як заява про усунення недоліків, то спосіб їх усунення і не повинен визначатись в ухвалі про залишення заяви без руху.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року, якою повернуто заяву захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3