У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури дарницького гарнізону молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 14.08.2018 року за ознаками вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України,-
в с т а н о в и в:
прокурор військової прокуратури дарницького гарнізону молодший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.08.2018 року за ознаками вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (2-х поверхова будівля літ «А», загальною площею 189.5 квадратних метрів), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
Клопотання мотивоване тим, що військовою прокуратурою Дарницького гарнізону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000080 від 14.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, досудове розслідування якого здійснюється слідчими Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, громадянин ОСОБА_4 шляхом обману, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-4606/06 від 16.11.2006 щодо визнання за ним права за власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 189,5 квадратних метрів, отримав право власності на нерухоме майно яке належить ДП завод «Генератор» та провів реєстрацію права власності на нерухоме майно яке належить згаданому підприємству що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (2-х поверхова будівля літ «А», 189.5 кв.м.). В подальшому, відповідно до догорову купівлі-продажу №7764 від 9 грудня 2016 року передав вказане приміщення у власність ТОВ «Константа авто».
З листа ДП завод «Генератор» вбачається, що 30.11.2016 за підробленим рішенням суду приватним нотаріусом ОСОБА_5 за зверненням ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на будівлю яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 12-А.
Відповідно до протоколу допиту судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_6 рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-4606/06 від 16.11.2006 не приймала та не підписувала, крім того, не працювала у той період суддею.
Відповідно до протоколу допиту судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-4606/06 від 16.11.2006 не могла підписати та не підписувала, крім того, не працювала у той період суддею.
Таким чином є підстави вважати, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-4606/06 від 16.11.2006 щодо визнання за ОСОБА_4 права за власності на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, 12-А загальною площею 189,5 квадратних метрів має ознаки підроблення.
З витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається що, на даний час на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, 12-А загальною площею 189,5 квадратних метрів належить ТОВ «Константа авто» на підставі договору купівлі-продажу №7764 від 09.12.2016.
28.08.2018 Нежиле приміщення: 2-х поверхова будівля літ «А», 189.5 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі.
Відповідно до ст. 172 КПК України власник майна в судове засідання не викликався.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутністю осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які набуті кримінально протиправним шляхом, використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештованомайно, якщовоноперебуває у власностідобросовісногонабувача, крімарешту майна з метою забезпеченнязбереженняречовихдоказів.
Як вбачається з долучених до матеріалів клопотання документів, зокрема з постанови прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 від 28 серпня 2018 року нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, 12-А (2-х поверхова будівля літ «А», загальною площею 189.5 квадратних метрів), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, відповідно до ст.98, 100 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.08.2018 року за ознаками вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів та запобігання випадку подальшого незаконного відчуження майна нежитлового приміщення, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора військової прокуратури дарницького гарнізону молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 14.08.2018 року за ознаками вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (2-х поверхова будівля літ «А», загальною площею 189.5 квадратних метрів), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.08.2018 року за ознаками вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Заборонити відчуження та проведення будь-яких інших реєстраційних дії з нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, 12-А (2-х поверхова будівля літ «А», загальною площею 189.5 квадратних метрів), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1