Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6918/18
У Х В А Л А

Іменем України

3 вересня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника Черкаської ВК №62 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1993 року народження щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мотивуючого його тим, що згідно чинного законодавства до нього можливо застосувати ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на наявні в матеріалах особової справи дані, які свідчать про те, що засуджений не довів своє виправлення.
Представник Черкаської виправної колонії № 62 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Засуджений, будучи належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання клопотання без його участі.
Суд ухвалив слухати клопотання без участі засудженого відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, представника Черкаської виправної колонії, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 раніше судимий 11.02.2014 роук вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ст.185 ч.3 КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік.
Засуджений 17.12.2014 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ст.185 ч.3 КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.02.2014 року і остаточно призначено до відбуття 03 роки 03 місяці позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 08.02.2016, а кінець 08.05.2019.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України ОСОБА_5 був засуджений за тяжкий злочин, скоєний повторно.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
На момент розгляду справи засуджений відбув більше двох третин частини призначеного судом строку покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 № 2, умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Абзац 2 п.17 вказаної постанови зобов`язує суд перед прийняттям рішення ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.
Відповідно до матеріалів особової справи засудженого в установі відбування покарання він зарекомендував себе посередньо. Тричі допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав три стягнення, які на даний час погашені в установленому законом порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але належні висновки для себе робить не завжди. За підсумками праці має два заохочення. 17.04.2018 на адміністративній комісії установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого ст. 81 КК України. Проте було відмовлено через те, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд вважає, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню, так як хоча накладені на нього три стягнення погашені, і він має два заохочення, не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення і перевиховання, і його нестабільна поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання, не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і на даний час не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення.
Керуючись ст. 539 КПК України, на підставі ст. 81 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , 1993 року народження щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення відмовити.
Про прийняте рішення повідомити всіх зацікавлених осіб.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий: ОСОБА_1