Провадження № 1-кп/470/23/18
Справа № 485/1540/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2017 року за № 0000007, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пирогівка Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2017 року о 13 годині у ОСОБА_6 , який перебував на території центрального ринку, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті словесного конфлікту з ОСОБА_4 , виник злочинний намір, направлений на спричинення фізичного болю останній.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , яка в той час перебувала поряд з металевим прилавком, та кулаком руки умисно завдав їй одного удару в область лівої молочної залози, спричинивши останній фізичний біль.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав, пояснив, що того дня приїхав на центральний ринок м. Снігурівка, щоб забрати доньку з речами. Близько 13 години до них підійшла потерпіла разом з контролером ринку та стала двигати столи, щоб стати в ряд для здійснення торгівлі. Між ним та потерпілою виник конфлікт, в ході якого вона обізвала його нецензурною лайкою, а він, у відповідь, схопив її руками за комір куртки, після чого відразу відпустив. Будь-яких ударів він потерпілій не завдавав. Цивільний позов потерпілої про стягнення майнової та моральної шкоди також не визнав.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, із заяви, адресованої на ім`я начальника Снігурівського відділу поліції від 04 січня 2017 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 просила притягти до відповідальності ОСОБА_6 , який того дня близько 14 години на території ринку, вдарив її у плече та ліву молочну залозу, спричинивши сильний фізичний біль (а.п.63).

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що займається торгівлею на центральному ринку м. Снігурівка та попросила контролера ринку дозволу переставити її контейнер. 04 січня 2017 року донька обвинуваченого, яка також здійснює торгівлю на ринку, почала штовхати контейнер та зателефонувала обвинуваченому. По приїзду ОСОБА_6 у неї з ним виник конфлікт, в ході якого вона вказала його зятю на те, що він здійснює підприємницьку діяльність без реєстрації, на що обвинувачений підбіг до неї і обома руками одночасно завдав їй удару в ліве плече та ліву молочну залозу, від чого вона відчула сильний біль. Після даного інциденту вона звернулася до поліції та пройшла курс лікування від мастопатії, в зв`язку з чим просила стягнути з обвинуваченого 4665,73 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, які вона витратила на ліки та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. яку вона зазнала в зв`язку з вчиненим.

Покази потерпілої повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні, яка крім сказаного потерпілою показала, що працює контролером на центральному ринку м. Снігурівка та того дня особисто бачила, як через виниклий конфлікт за торгове місце, обвинувачений підбіг до потерпілої та завдав їй удару в ліву молочну залозу. Згодом потерпіла скаржилася їй на сильний біль в молочній залозі.

За даними протоколів слідчого експерименту від 07 та 13 серпня 2017 року з фототаблицею, потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_9 на місці, на території центрального ринку, що в м. Снігурівка, показали як саме обвинувачений завдав удару потерпілій (а.п.65-68, 70-73).

Покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні, про не нанесення потерпілій удару, а лише хватання її руками за комір куртки та доводи захисника обвинуваченого про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні поставленого йому у вину злочину судом до уваги не приймаються, оскільки вони протирічать показам потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 та досліджених при судовому розгляді документах, на спростування яких у суду підстави відсутні.

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, пенсіонер, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.80-85).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним відділом уповноваженого органу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюються як низькі, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.99-100).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом встановлено вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжує покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді грошового стягнення в межах санкції частини статті обвинувачення, як того просив у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд не застосовує до обвинуваченого положення частини 1 статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений проти цього заперечував.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.ст.1166, 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення та шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала відповідно до закону.

Як вбачається з висновку експерта № 4-К від 06 лютого 2018 року Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи, потерпіла ОСОБА_4 страждає захворюванням на фіброзно-кістозну мастопатію протягом багатьох років та знаходиться з цього приводу на «Д» обліку. У медичній картці амбулаторного хворого є записи про зазначену хворобу ще з 1998 року (а.п.102-106).

За такого, враховуючи не доведеність потерпілою причинного зв`язку між діями обвинуваченого та її витратами на проведене лікування в зв`язку з існуючою хворобою, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, в розмірі 4665,73 грн.

Стосовно стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, то відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Розмір відшкодування моральної шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує фізичний біль, якого зазнала потерпіла, причинний зв`язок між діями обвинуваченого та її моральними стражданнями, ступінь негативних наслідків для здоров`я потерпілої, обсяг наданих суду доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди та майновий стан обвинуваченого, який є пенсіонером.

Таким чином суд, виходячи з розміру заявлених вимог, вважає, що оцінена потерпілою завдана їй моральна шкода, в розмірі 50000 грн. не відповідає вимогам розумності і справедливості та доходить висновку, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, у розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 та користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду, в розмірі 500,00 (п`ятсот) грн.

В задоволенні цивільного позову потерпілої про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, в розмірі 4665,73 грн., відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1