АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №643/2351/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/931/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

- захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 06 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Якша, Троіцько-Печерського району, республіки Комі РСР, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 14.05.1997 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за статями 81 ч. 4, 141 ч. 2, 44, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 28.08.1998 року звільненого на підставі Закону України «Про амністію»; 23.01.2001 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. 94 КК України до 12 років позбавлення волі, 08.02.2011 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області звільненого умовно-достроково на невідбутий строк на 10 місяців 17 днів на підставі ст. 81 КК України; 23.08.2012 року Московським районним судом м. Харкова за статями 185 ч. 3, 190 ч.1, 353 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 31.07.2015 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області звільненого умовно-достроково на невідбутий строк на 1 рік на підставі ст. 81 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.189 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених даним вироком, визначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 23.08.2012 року та покарання визначеного цим вироком, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з дня затримання - з 29.01.2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення з 29.01.2016 року по день оголошення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Коротич, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, раніше судимого: 15.09.2000 року Харківським районним судом Харківської області за статями 82 ч. 3, 140 ч. 2, 141 ч. 2, 206 ч. 2, 42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.08.2001 року звільненого на підставі Закону України «Про амністію»; 29.05.2002 року Харківським районним судом Харківської області за статями 186 ч. 2, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, 24.12.2002 року звільненого по відбуттю строку покарання; 05.11.2009 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки; 01.10.2010 року Харківським районним судом Харківської області за статями 185 ч. 1, 70 ч. 4 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 3 роки; 14.05.2012 року Харківським районним судом Харківської області за статями 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 5 років 1 місця позбавлення волі, 08.09.2015 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області звільненого умовно-достроково на невідбутий строк на 1 рік 6 місяців 4 дні на підставі ст. 81 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.189 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених даним вироком, визначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14.05.2012 року та покарання визначеного цим вироком, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з дня затримання - з 29.01.2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення з 29.01.2016 року по день проголошення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м.Сімферополь, АРК, громадянина України, з середньо освітою, розлученого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 11.05.2005 року Сімферопольським районним судом м. Сімферополя за статями 186 ч.2, 152 ч. 3, 153 ч. 2, 70 КК України до 9 років позбавлення волі, 16.06.2011 року умовно-дострокове звільненого на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 7 днів; 08.12.2011 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2014 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк на 10 місяців 26 днів на підставі ст. 81 КК України, мешкав: АДРЕСА_3 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначено за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.189 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених даним вироком, визначено ОСОБА_9 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховано з дня затримання - з 02.02.2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_9 в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по день проголошення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Згідно вироку, 29.01.2016 року близько 10:00 години, ОСОБА_8 за попередньою змовою та в групі з раніше знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, згідно раніше розробленого злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , де ОСОБА_9 в ході телефонної розмови з ОСОБА_14 , представившись іншою особою та під вигаданим приводом, а саме нібито необхідності проведення будівельних робіт, запросили до себе раніше знайомого їм ОСОБА_14

29.01.2016 року близько 11:00 години до кв. АДРЕСА_4 приїхав ОСОБА_14 разом зі своїм знайомим ОСОБА_15 , де ОСОБА_8 за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілих, діючи повторно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , наніс удар кулаком руки в область обличчя, а саме лівого ока ОСОБА_14 . В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , чекаючи прибуття ОСОБА_14 , знаходячись у даному під`їзді з метою забезпечення виключення можливості втечі ОСОБА_14 , заштовхнули його та ОСОБА_15 до приміщення квартири, де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали наносити множинні удари в область голови та тулуба ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а потім ОСОБА_9 використовуючи ліпку стрічку зв`язав руки останніх, тим самим позбавивши їх права на опір та обмеживши їх свободу, тим самим застосував до ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я. В процесі вищевказаних злочинних дій ОСОБА_7 , спільно за попередньою змовою та групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи особистим майном потерпілого ОСОБА_14 , а саме грошовими коштами в сумі 780 грн., планшетом «Assistant» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №65 від 22.02.2016 рок складає 1179 грн., мобільним телефоном «Samsung B5711» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №65 від 22.02.2016 року складає 737 грн., та особистим майном потерпілого ОСОБА_15 , а саме мобільним телефоном «Lenovo А859» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №65 від 22.02.2016 року складає 1939 грн.

Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_14 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 2696 грн, потерпілому ОСОБА_15 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1939 грн. В результаті застосованого фізичного насильства, згідно висновку судово-медичної експертизи №286-С/16 від 10.02.2016 року, потерпілому ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, які утворились від дії твердих тупих предметів, за ступенем тяжкості, згідно пунктів 2.3.2 «Б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 29.01.2016 року близько 12.00 години ОСОБА_8 за попередньою змовою та в групі з раніше знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, згідно раніше розробленого злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, діючи повторно, безпосередньо після вчинення відкритого заволодіння чужого майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , маючи умисел, направлений на вимогу передачі чужого майна під загрозою насильства над ОСОБА_14 та його близькими родичами, а саме зґвалтування співмешканки останнього, обмеження прав, свобод цих осіб, пред`явили останньому вимогу щодо передачі їм грошових коштів в сумі 150000 грн., при цьому погрожуючи вбивством останнього в разі невиконання їх вимог, в реальність виконання погрози вбивством, ОСОБА_9 демонстративно тримав в руках невстановлений в ході розслідування ніж, крім того ОСОБА_8 та ОСОБА_9 періодично наносили удари в область тулуба та голови ОСОБА_14 , який реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що останні можуть його вбити та здійснити свої наміри щодо його співмешканки, повідомив, що може знайти лише 50000 грн., на що останні погодилися. З цією метою ОСОБА_14 з відданого останніми його мобільного телефону «Samsung B5711» здійснив дзвінок батьку співмешканки ОСОБА_16 , якого попрохав перевести на його банківську картку гроші в сумі 2000 доларів США, на що останній повідомив, що зможе перевести лише 1000 доларів США. Вказана телефонна розмова здійснювалася на гучномовці, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом кивка надали згоду на перерахування вказаної суми грошових коштів. Після находження грошових кошів в сумі 25000 грн. на банківську карту потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_7 поїхав до банкомату «ПриватБанк», де намагався зняти вказані грошові кошти, але банківська картка була заблокована. Після чого, ОСОБА_7 повернувся до квартири за вищевказаною адресою. Далі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_14 поїхали до відділення «ПриватБанку», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Сталінграду, 148, де при спробі зняття вказаної суми грошових коштів були затримані працівниками поліції. В цей момент ОСОБА_9 з метою забезпечення виконання вимоги щодо потерпілого ОСОБА_14 , утримував потерпілого ОСОБА_15 в квартирі за вищевказаною адресою. Через деякий час, ОСОБА_9 після затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , самостійно відпустив потерпілого ОСОБА_15 , та покинув вказану квартиру.

Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги, у зв`язку з чим її доводи не є предметом розгляду в апеляційному суді.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі з доповненнями просить пом`якшити призначене покарання, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення за оскаржуваним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначив, що вважає необхідним зарахувати йому строк в межах матеріальної юрисдикції виконання вироку та апеляційного оскарження згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з доповненнями просить вирок Московського районного суду м.Харкова від 06 квітня 2017 року змінити, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі, застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначив що повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, співпрацював зі слідством, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі з доповненнями просив знизити призначене покарання, зарахувати строк попереднього ув`язнення до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що не заперечує свою вину та правильність кваліфікації дій, повністю визнає свою вину, щиро розкаявся.

Зазначає, що при ухваленні вироку судом першої інстанції не повною мірою враховано пом`якшуючі обставини, а саме довідку про стан його здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які просили про задоволення апеляційних скарг обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ніким не оспорюються.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості і суспільну небезпеку скоєних корисливих злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до тяжких злочинів, дані про особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем відбування покарання, раніше судимий.

Обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем відбування покарання, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий.

Обвинувачений ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем відбування покарання, раніше судимий.

Також, судом враховано щире каяття обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , і з`явлення із зізнанням останнього та визнано ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують їх покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2012 року, а обвинувачений ОСОБА_8 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 14.05.2012 року, то їм обґрунтовано судом призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вказаними вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Таким чином, висновок суду стосовно виду та розміру покарання, яке необхідно призначити обвинуваченим, є обґрунтованим.

Колегія суддів також звертає увагу, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , призначено мінімальний розмір покарання, визначений санкціями ч.2 ст.186 та ч. 2 ст. 189 КК України.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого, а також є достатнім для їх виправлення та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень і не вбачає підстав для зміни вироку.
Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», то воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 зазначеного закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб:е)яких засуджено за вимагання при обтяжуючих обставинах (частини друга, третя і четверта статті 189 КК України 2001 р.; частини друга і третя статей 86-2 і 144 КК України 1960 р.).

Відповідно до п. «в» ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії;

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 був двічі засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Вказаним вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 189 КК України.

За таких обставин застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році» є неможливим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.

Разом з тим колегія суддів вважає необхідним відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді