Справа № 137/1435/16-к
Ухвала
Іменем України
"04" жовтня 2018 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 про направлення обвинувального акта з доданими до нього матеріалами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 09 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України до Апеляційного суду Вінницької області для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, як до найбільш територіально наближеного до місця проживання учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2018 року до Калинівського районного суду Вінницької області з Апеляційного суду Вінницької області надійшла справа № 137/1435/16-к за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 09 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2018 року по вказаному кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання.

До початку проведення підготовчого засідання у справі, від прокурора та потерпілого надійшли письмові клопотання про направлення справи до апеляційної інстанції для визначення підсудності, які підлягають задоволенню виходячи з наступних відстав:

Підставою для направлення справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 09 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на розгляд до Калинівського районного суду Вінницької області, відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 03.09.2018р., була відсутність суддів в Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області.

Указом Президента України № 272/2018 від 07.09.2018р. «Про призначення суддів» до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області було призначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В поданому клопотанні (вх. № 8477/18вх від 25.09.2018р.) прокурор просить направити справу на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області виходячи з місця вчинення кримінального правопорушення (підсудності справи), місця проживання потерпілого та всіх свідків.

Ця обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Заявою (вх. № 8690/18вх від 02.10.2018р.) потерпілий також просить передати справу на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, оскільки не має можливості через матеріальний стан та фінансові проблеми, з`являтись до Калинівського районного суду Вінницької області. Крім того, зазначає, що усі свідки проживають у Літинському районі, який межує з Хмільницьким районом, до якого менша відстань та краще транспортне сполучення. Залишення справи в Калинівському суді ускладнить його явку та явку свідків в судове засідання, що в свою чергу негативно вплине на оперативність та ефективність судового розгляду.

З даними позиціями прокурора та потерпілого не погодився обвинувачений, подавши заперечення у вигляді клопотання, де просить залишити справу в Калинівському районному суді Вінницької області, оскільки на його думку, справа не підсудна Хмільницькому міськрайонному суду, оскільки інцидент стався в Літинському районі, де проживає потерпілий та більшість свідків, між місцем проживання яких до міста Хмільника відсутнє транспортне сполучення. Крім того, у нього є сумніви в об`єктивності суддів Хмільницького міськрайонного суду, на яких буде чинитись тиск зі сторони обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вбачається з обвинувального акту місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Літинського району Вінницької області, який географічно знаходиться в безпосередній близькості до Хмільницького району Вінницької області; потерпілий та усі свідки проживають в Літинському районі Вінницької області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978р. у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення у будь-якому разі (п.6 ч.2 ст.412 КПК України).

Виходячи з викладеного, клопотання прокурора ОСОБА_3 та заяву потерпілого ОСОБА_5 щодо направлення обвинувального акта з доданими до нього матеріалами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 09 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України до Апеляційного суду Вінницької області для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, як до найбільш територіально наближеного до місця проживання учасників процесу, слід задовольнити.

До заперечення обвинуваченого про залишення справи в Калинівському міськрайонному суді Вінницької області, суд відноситься критично, оскільки воно фактично ґрунтується на його місці проживанні в Калинівському районні Вінницької області.

При цьому, дана позиція не враховує вимоги процесуального закону та права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч.2 ст.34 КПК України, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції.

Прокурор та потерпілий в межах передбачених прав звернулись до суду з відповідними клопотаннями про передачу справи за місцем вчинення кримінального правопорушення (підсудності справи), місцем проживання потерпілого та всіх свідків, що відповідає вимогам закону та покликано забезпечити виконання завдань кримінального провадження в частині забезпечення оперативності та ефективності судового розгляду.

Зазначена позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів інших учасників процесу, зокрема та головним чином потерпілого на розгляд справи судом, встановленим законом.

Порушення цього права потерпілого, є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилання обвинуваченого на відсутність будь-якого транспортного сполучення між місцем проживання потерпілого і свідків та містом Хмільник, а також висловлені сумніви в об`єктивності суддів Хмільницького міськрайонного суду, на яких, на думку обвинуваченого, буде чинитись тиск зі сторони обвинувачення, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, мають ознаки припущення, а тому не можуть бути прийняті судом.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції відповідно до ч.2 ст.34 КПК України, вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Керуючись ст.ст. 34, 177, 183, 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора та заяву потерпілого про направлення обвинувального акта з доданими до нього матеріалами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 09 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України до Апеляційного суду Вінницької області для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, як до найбільш територіально наближеного до місця проживання учасників процесу задовольнити.

Обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 09 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, направити до Апеляційного суду Вінницької області, для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, як до найбільш територіально наближеного до місця проживання учасників процесу, в порядку ст.34 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1