Провадження № 1-кс/752/4164/18
У Х В А Л А
Іменем України
22.06.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 щодо внесення відомостей до реєстру про закриття кримінального провадження, зобов`язання начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 перекваліфікувати злочин у кримінальному провадженні, вирішити питання про наявність чи відсутність в діях складу злочину та провести належне досудове розслідування, слідчий суддя -
Встановив
Заявник звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із вказаною скаргою, в якій просив:
-визнати незаконними дії слідчого на той час Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 стосовно внесення відомостей до реєстру Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві про закриття 23.10.14 кримінального провадження №0009283;
-зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 перекваліфікувати злочин в кримінальному провадженні №0009283 із ст. 129 ч.1 КК України на ст. 15, ст. 115 КК України.
-зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 вирішити питання про наявність, чи відсутність в діях ОСОБА_6 , складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України;
-зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 , провести належне досудове розслідування, спрямоване на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин даного кримінального провадження. А саме: необхідно детально допитати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та_виконати всі інші слідчі дії, зазначені в цій скарзі та передбачені КПК України;
-зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 навести порядок в реєстрі Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві стосовно зазначеного кримінального провадження;
-у випадку встановлення фактів навмисного затягування слідства, чи якихось неправомірних дій посадовими особами Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві стосовно зазначеного кримінального провадження, притягнути винних до відповідальності
В обґрунтування скарги скаржник вказував, що 01.10.14 я звернувся до прокуратури Голосіївського району м. Києва із заявою про відкриття відносно ОСОБА_6 кримінального провадження за ст. 15, ст. 115 КК України. До заяви додав матеріали, що стосуються даного злочину.
17.10.2014 року за цими матеріалами, що надійшли з прокуратури, слідчий Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 порушив кримінальне провадження №0009283 за ст.129 ч. 1 КК України. Він привозив даному слідчому кілька разів свої пояснення, а саме: 24.10.2014 року і 24.11.2014 року у нього є квитки на електропоїзд до м. Києва по кожному візиту до Голосіївського УП і в його ноутбуці збережене кожне пояснення для слідчих із датами.
Крім цього, дати візитів заявника до цього слідчого можна встановити по журналу на перепускному пункті Голосіївського УП, а на той час - Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві. Потім, орієнтовно в січні 2015 року, він зателефонував до слідчого відділу Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві і йому повідомили, що вказане кримінальне провадження закрите 23.10.2014, а слідчий ОСОБА_4 перевівся в іншу область.
ОСОБА_8 вказував, що слідчий ОСОБА_4 : розслідував кримінальне провадження всього шість днів та «закрив» кримінальне провадження до отримання від нього будь-яких пояснень, або відбирав пояснення від нього вже по закритому кримінальному провадженню, не повідомивши його про закриття провадження, не визнав його потерпілим, не допитав його в якості потерпілого, не допитав інших фігурантів: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; не вилучив речовий доказ по справі - зубний протез, не провів його дослідження, у зв`язку з чим неправильно кваліфікував злочин.
20.02.2015 року ОСОБА_3 приїхав до управління поліції та звернувся з письмовою заявою про надання для оскарження копії постанови про закриття кримінального провадження, на що йому надали відповідь вих. №53/К-538 від 31.03.2015 року за підписом начальника СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 про те, що зазначене кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 ст.284 п.2 КПК України без зазначення дати закриття.
07.10.2016 року заявник в котрий раз звернувся на прийом до виконуючого обов`язки Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_12 , який повідомив, що провадження закрито 23.10.2014 року. Він пояснював ОСОБА_12 , що на власні очі бачив кримінальне провадження і воно було незакрите. Але ОСОБА_12 мені відповів, що дане провадження числиться закритим відповідно реєстру і мені було надано витяг з кримінального провадження. Він одразу звернувся до ОСОБА_12 із третьою письмовою заявою про надання мені у порядку ч. 5 ст. 284 КПК України копії постанови про закриття кримінального провадження для оскарження. Він її прийняв
Скаржник вказує, що на сьогодні ніяких змін по кримінальному провадженню не відбулося. Воно числиться закритим від 23.10.2014 року. Хоч після його закриття виконувались слідчі дії.
ОСОБА_3 подав до суду заяву в якій просив розглядати його скаргу без його участі, в якій просив задовольнити скаргу.
Представник Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві в судове засідання не з`явився про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, матеріалів кримінального провадження в судове засідання не надав.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.
Зі змісту поданої скарги вбачається, що фактично ОСОБА_3 оскаржує рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Голосіївського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0009283 від 17.10.2014 року.
За інформацією, що міститься у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0009283 закрито 23.10.2014 року відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України кримінальне провадження може бути закрите після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим чи прокурором усіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посиланням на положення цього Кодексу. Процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як зазначає у скарзі ОСОБА_3 з моменту внесення відомостей за його заявою в Єдиний реєстр досудових розслідувань він неодноразово приїздив до слідчого та останній відбирав у нього пояснення, вручав пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, як пізніше виявилось вже по закритому кримінальному провадженню.
На неодноразові звернення ОСОБА_3 до органу досудового розслідування щодо отримання копії постанови про закриття кримінального провадження, останній отримував лише формальні листи із інформацією про закриття кримінального провадження, а самої постанови до теперішнього часу не отримав.
Розглянувши скаргу, слідчий суддя вважає, що слідчим не в повному обсязі вчинено процесуальні (слідчі) дій на встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та прийняв передчасне рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим рішення слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
В задоволенні іншої частини скарги слід відмовити, оскільки частиною 1 ст. 303 КПК України визначено конкретний перелік рішень дій та бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
В даній частини скарги скаржник по суті просить суд зобов`язати вцілому провести досудове розслідування, що в свою чергу виходить за межі ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 2 ст. 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже слідчий суддя не може діяти поза межами свої повноважень, чітко визначених кримінально-процесуальним законодавством.
Керуючись ст.ст. 303-306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -
Ухвалив
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати рішення слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 23.10.2014 року про закриття кримінального провадження № 10009283 від 17.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
В задоволенні іншої частини скарги вімовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Слідчий суддя