1Справа № 335/7040/18 1-кс/335/4730/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 15 лютого 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся з клопотанням старший слідчий з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту.

В обґрунтовування якого зазначив, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000086 від 15 лютого 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що службовими особами ТОВ «Снабавіапром» () в період з 01.05.2015 по 30.11.2016 здійснено низку безтоварних взаємовідносин по придбанню ТМЦ (робіт, послуг) в розрахунок яких, на поточні рахунки транзитно-конвертаційних підприємств, які мають ознаки ризику, а саме: ТОВ «Картеле» (), ТОВ «Охланд Компані» (), ТОВ «Юлкон Компані» (), ТОВ «Інтраст Інвест груп» () та ТОВ «Атлега» (), перераховано кошти в сумі 4 022 тис. грн. ПДВ.
В ході досудового розслідування встановлено, коло осіб причетних до створення групи підприємств з ознаками «фіктивності», котрі надають послуги з обготівкування грошових коштів та безпідставного формування «штучного» податкового кредиту з податку на додану вартість, а також безпідставне віднесення цих операцій до складу валових витрат, в результаті чого діяльність підприємств направлена на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.
Встановлено, що на території міст Запоріжжя, Дніпра та Києва впродовж 2014 - 2017 років створено стійке злочинне угрупування, діяльність якого спрямована на «тіньовий сектор» економки та пов`язана, насамперед, з наданням послуг підприємствам реального сектору економіки щодо мінімізації податків та конвертації грошових коштів шляхом переведення безготівкових коштів у готівку, заниження податкових зобов`язань та податку на прибуток, оформлення безтоварних операцій використовуючи реквізити підприємств, зареєстрованих без мети здійснення підприємницької діяльності.
З цією метою, учасниками злочинної групи було створено та продовжують створюватися підконтрольні підприємства, у тому числі ті, які мають явні ознаки фіктивності, або зареєстровані на осіб, які не мають наміру здійснювати підприємницьку діяльність.
Використовуючи створенні підконтрольні ризикові підприємства, відкриваючи для забезпечення злочинної діяльності та в подальшому використовуючи банківські рахунки в банківських установах, члени злочинної групи щоденно отримують готівкові кошти, які передають представникам реального сектору економіки. Для прикриття незаконної діяльності формуються та реєструються видаткові та податкові накладні, по відображенню фіктивних оборудок, тобто до офіційних документів вносяться завідомо неправдиві данні про нібито проведенні фінансово-господарські операції. Тим самим створюються документи «прикриття», що в подальшому приводить до штучного завищення податкового кредиту та валових витрат, з метою умисного ухилення від сплати податків.
Особи, що задіяні у даній протиправній групі спілкуються з клієнтами з питань, що пов`язані з наданням послуг щодо мінімізації податків та конвертації грошових коштів з метою ухилення від сплати податків, проводять підбір кандидатів на роль підставних осіб - директорів фіктивних підприємств, спілкуються з представниками органів виконавчої влади з метою отримання сприяння у своїй протиправній діяльності.
В ході досудового розслідування встановлено, що з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з мінімізацією податкового навантаження шляхом штучного формування «схемного» податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) підприємствам-контрагентам, створено низку суб`єктів підприємницької діяльності (юридичні особи) з ознаками фіктивності, в результаті чого було заподіяно матеріальну шкоду державі у вигляді ненадходження до державного бюджету податку на додану вартість.
Так, встановлено, що у зазначеній злочинній схемі, при здійсненні незаконної діяльності невстановленими особами, які анонімно діють від імені власників та службових осіб вказаних підприємств, без проведення реальної господарської діяльності, з метою проведення ланцюга транзакцїі між підконтрольними банківськими рахунками та переведення безготівкових коштів у готівку використовуються банківські рахунки ОСОБА_5 , які відкрито у ПАТ „ПУМБ.
Враховуючи наведене, посилаючись на те, що грошові кошти, що перебувають на рахунках даної фізичної особи є предметом кримінального правопорушення, оскільки мають доказове значення для встановлення обставин злочину, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ОСОБА_5 , які відкрито в ПАТ „ПУМБ, заборонити проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_5
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з цим, органом досудового розслідування не було дотримано зазначених вимог закону.
КПК України покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як зазначено у клопотанні слідчого, досудовим розслідуванням було встановлено, що службові особи ТОВ «Снабавіапром» () в період з 01.05.2015 по 30.11.2016 здійснено низку безтоварних взаємовідносин по придбанню ТМЦ (робіт, послуг) в розрахунок яких, на поточні рахунки транзитно-конвертаційних підприємств, які мають ознаки ризику, а саме: ТОВ «Картеле» (), ТОВ «Охланд Компані» (), ТОВ «Юлкон Компані» (), ТОВ «Інтраст Інвест груп» () та ТОВ «Атлега» (), перераховано кошти в сумі 4 022 тис. грн. ПДВ.
Встановлено, що у зазначеній злочинній схемі, при здійсненні незаконної діяльності ОСОБА_5 , невстановленими особами, які анонімно діють від імені власників та службових осіб вказаних підприємств, без проведення реальної господарської діяльності, з метою проведення ланцюга транзакції між підконтрольними банківськими рахунками та переведення безготівкових коштів у готівку, використовувались та використовуються банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкрито в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851).

На переконання слідчого судді, орган досудового розслідування, звертаючись з клопотанням про арешт майна і фактично посилаючись в ньому на те, що вказана фізична особа є причетною до протиправного фінансового механізму - переведення коштів з безготівкової форми в готівку, яка в подальшому привласнюється і легалізується, повинен був зібрати і надати слідчому судді відповідні докази.
Разом з тим, до матеріалів клопотання долучено лише витяг з ЄРДР та копія рапорту, розшифровки податкових зобов`язань та податкових кредитів підприємств щодо ІР-адрес та електронних поштових скриньок, які в повній мірі не доводять обставини викладені в клопотанні.
Так, клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України. У фабулах витягу з кримінального провадження було зазначено, що службові особи ТОВ «Снабавіапром» (код ) в період з 01.05.2015 по 30.11.2016 здійснено низку безтоварних взаємовідносин по придбанню ТМЦ (робіт, послуг) в розрахунок яких, на поточні рахунки транзитно-конвертаційних підприємств, які мають ознаки ризику, а саме: ТОВ «Картеле» (ЄДРПОУ 40392925), ТОВ «Охланд Компані» (ЄДРПОУ 40393049), ТОВ «Юлкон Компані» (ЄДРПОУ 40260781), ТОВ «Інтраст Інвест груп» (ЄДРПОУ 40625325) та ТОВ «Атлега» (ЄДРПОУ 39429726), перераховано кошти в сумі 4 022 тис. грн. ПДВ.,а також, що невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності створили підприємства із ознаками фіктивності, чим заподіяли велику матеріальну шкоду державі.

Матеріали, додані до клопотання не містять відомостей про ОСОБА_5 , як фізичну особу, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
В клопотанні слідчого було зазначено, що арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку необхідно накласти з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку і припинення злочинної діяльності, що не передбачено диспозицією ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину чи внесення відомостей про фізичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1, 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого. Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази які доводіть, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_5 , що відкритий в ПАТ «ПУМБ», набуті кримінально-протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, а тому існування правової підстави для арешту грошових коштів на зазначеному рахунку з метою збереження речових доказів, спростовуються.
Матеріалами клопотанням не доведено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_5 , були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби або знаряддя вчинення злочину, відтак на них не може бути також накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст. 96-2 КК України.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий в клопотанні, в порушення ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ОСОБА_5 .
На підставі вищевикладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 15 лютого 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1