печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2018 Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ворзель, Київської області, українця, не одруженого, працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.03.2007 року Ірпінським районним судом Київської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, 06.11.2016 року приблизно о 13:00 годині зайшов в ТЦ «Гулівер», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Спортивна площа, 1-А, піднявся на третій поверх та зайшов до магазину «Рібок». Знаходячись у приміщенні магазину «Рібок», оглянувши виставлені для продажу товари, вибрав виставлені для продажу товари, з однієї із полиць взяв кросівки, чорного кольору, вартістю 4190,00 гривень, які належить ДП «Адідас». Знаходячись в приміщенні магазину «Рібок» у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, який спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань. ОСОБА_5 , впевнившись в тому що за його діями ніхто не спостерігає, сховав своє взуття до пакету, одяг кросівки чорного кольору вартістю 4190,00 гривень, які належить ДП «Адідас».
Після цього, приблизно о 13:17 год., ОСОБА_5 з майном, а саме кросівками, вартістю 4190,00 гривень, які належить ДП «Адідас» вийшов за межі магазину, маючи намір викрасти вказаний товар, однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи згідно обвинувального акту.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у провадженні, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Оцінюючи докази у провадженні у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому діянні доведена повністю.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкритті злочину, відсутність завданої шкоди.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;
-особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, позитивно характеризується, поганий стан здоров`я, раніше судимого.
Суд вважає, що наявність непогашеної судимості не може бути в даному випадку єдиною та безумовною підставою для призначення міри покарання у виді позбавлення волі реального характеру.
Суд з урахуванням принципу змагальності пов`язаний позицією прокурора щодо міри покарання обвинуваченому та не може вийти за її межі в бік погіршення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і необхідності застосування ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 02.04.2018 року по 04.07.2018 року включнл.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази, а саме:
- чоловічі кросівки чорного кольору, з надписом «Рібок», які передані на зберігання до камери речових доказів Печерського УП ГУ НП у м. Києві (квитанція №857) повернути ДП «Адідас - Україна»;
-DVD R диск з відеозаписами із камери відеоспостереження у приміщенні магазину «Рібок», який приєднаний до матеріалів провадження залишити при матеріалах.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1