В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадженнях №0012107 та №0007389 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.04.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 17.01.2004 року з Березанської ВК Київської області (№95), по відбуттю строку покарання;

-10.10.2005 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 07.03.2007 року з Білоцерківської ВК Київської області (№35), по відбуттю строку покарання;

-20.05.2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01.07.2014 року з Білоцерківської ВК Київської області (№35) на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

-19.01.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений в залі суду по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 12.09.2014 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, з метою таємного викрадення чужого майна їхали на трамваї № 33, який рухався у напрямку вулиці «Юність». Перебуваючи у вказаному транспортному засобі ОСОБА_3 побачив в передній лівій кишені штанів неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон «Самсунг Гелексі S-3», який належав її матері ОСОБА_7 , в цей момент у нього та у невстановленою досудовим слідством особою виник злочинний умисел спрямований на повторне таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи повторно за попередньої змовою групою осіб, з невстановленою досудовим слідством особою, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні трамваю який на той час зупинився на зупинці громадського транспорту «Ринок Юність», яка розташована неподалік від будинку № 25, по вулиці Миропільській, в м. Києві, маючи вільний доступ, своєю лівою рукою з лівої зовнішньої передньої кишені штанів неповнолітньої ОСОБА_6 яка стояла перед ним витягнув мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S-3», вартістю 660 гривень, в якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку компанії «МТС», вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходилось 30 гривень, з картою пам`яті об`ємом 4 гігабайта вартістю 70 гривень, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 790 гривень. Після чого, ОСОБА_3 та невстановлена досудовим слідством особа з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 28.05.2017 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебував поблизу житлового комплексу «Комфорт Таун», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, де побачив припаркований автомобіль «VOLKSWAGEN Touareg», д.н.з НОМЕР_1 , темного кольору, в цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного незаконного збагачення ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN Touareg», д.н.з. НОМЕР_2 , з якого шляхом демонтажу зняв передню ліву фару, вартістю 24 690,00 грн.

Після чого, разом з викраденим майно, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 24 690,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 12.09.2014 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, він разом зі своїм знайомим їхали в трамваї, де вступили у попередню змову, оскільки його знайомий спостерігав, а він з передньої лівої кишені штанів потерпілої витягнув мобільний телефон «Самсунг Гелексі S-3». Після цього, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, 28.05.2017 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, він перебував поблизу житлового комплексу «Комфорт Таун», за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, де з автомобіля марки «VOLKSWAGEN Touareg», д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом демонтажу, таємно викрав передню ліву фару. Після цього, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, з 11.10.1998 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, з 03.08.2017 року перебуває на диспансерному обліку в амбулаторно-поліклінічному відділені Київського міського центру профілактики та боротьби зі СНІДом з діагнозом: ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія, ЗЗТБ легень у вигляді фіброзів та петрифікатів верхньої долі лівої легені (2005), хронічний вірусний гепатит С (аНСV+), період мінімальної активності, ангулярний хейліт /анамнестично/, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, обумовлений судимістю за ч.3 ст.309 КК України, вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20.05.2011 року.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні: передню ліву фару з автомобіля марки «VOLKSWAGEN Touareg», д.н.з. НОМЕР_2 залишити у володінні власника ОСОБА_8 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: