Справа № 646/4978/18
№ провадження 1-кс/646/4411/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

осіб, які подали скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги заявники посилаються на те, що 26.07.2018 р. вони звернулись до прокуратури Харківської області з заявою про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим суддею, що виявилось у перевищенні службових повноважень при виконанні службових обов`язків, постановлення завідомо протиправної ухвали. Але до теперішнього часу, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, прокурором Харківської області відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви не внесено.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою скаргу підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що заява ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скоєння злочину містить незгоду з рішенням судового органу, тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається.

Заслухавши прокурора, осіб, які подали скаргу, вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 26.07.2018 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до прокуратури Харківської області з заявою, в якій повідомили про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим суддею ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2018 р. відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР на виконання ухвали суду. Ухвалу до апеляційного суду Харківської області не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. При безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушуються гарантії недоторканості суддів та їх незалежності у виконанні професійних обов`язків.

Дійсно кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.
Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.

Відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.
Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про вчинення слідчим суддею ОСОБА_6 злочину у вигляді перевищення службових повноважень при виконанні службових обов`язків, постановлення завідомо протиправної ухвали викликана їх незгодою з таким рішенням, бажанням таким чином вплинути на результат розгляду справи поза межами встановленої судової процедури, всупереч нормам Конституції України, об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину заява скаржників не містить, а тому скарга на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1