У Х В А Л А
іменем України

30 серпня 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

з участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

29.08.2018 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000732 від 27.08.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 27.08.2018.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.08.2018 не встановлена особа, вчинила напад на ОСОБА_5 , з метою заволодіння її мобільним телефоном "Nokia", поєднане з насильством, небезпечним для життя, шляхом проникнення до приміщення будинку АДРЕСА_1 .

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732 за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України.

У клопотанні міститься посилання на покази потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що 26.08.2018 близько 06:00 години перебуваючи за вище вказаною адресою невідома для неї особа вчинила напад, та заволоділа належним їй мобільним телефоном "Nokia-1280", чорного кольору, у справному стані, без механічних пошкоджень, IMEI: НОМЕР_1 , який придбаний новим у 2016 році.

Під час проведення огляду місця події 27.08.2018, поблизу Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26, ОСОБА_6 добровільно видав викрадений мобільний телефон "Nokia-1280".

На підставі вище викладеного слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучений мобільний телефон є предметом, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Особа майно, якої тимчасово вилучене ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності. ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000732, 27.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: 26.08.2018 не встановленою особою, було вчинено напад на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою заволодіння її мобільним телефоном "Nokia", поєднане з насильством, небезпечним для життя, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проникнення до приміщення вищевказаного домоволодіння.

27 серпня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до Зміївського відділу поліції за фактом нападу на неї та крадіжки належного її мобільного телефону. Під час допиту показала, що 26.08.2018 близько 06:00 години за місцем її проживання було вчинено напад на неї та викрадено належний їй мобільний телефон "Nokia-1280".

З протоколу огляду місця події від 27.08.2018 вбачається, що за добровільної згоди ОСОБА_6 поблизу адміністративної будівлі Зміївського ВП ГУНП в Харківській області видав викрадений мобільний телефон "Nokia-1280".

Постановою від 28.08.2018 мобільний телефон "Nokia-1280", чорного кольору, у справному стані, без механічних пошкоджень, IMEI: НОМЕР_1 , який придбаний новим у 2016 році - визнаний речовим доказом.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений мобільний телефон відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучений мобільний телефон має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет, який був тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події 21.08.2018, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон "Nokia-1280", чорного кольору, у справному стані, без механічних пошкоджень, IMEI: НОМЕР_1 , який придбаний новим у 2016 році.

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1