Справа № 202/5379/18
Провадження № 1-кс/202/5485/2018
УХВАЛА

28 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3

заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 року до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій просить визнати бездіяльність прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною; зобов`язати прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 повернути тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPhone IMEI НОМЕР_2 , ноутбук ASUS X51RL, автомобіль марки Hyundai Tucson, д.н. НОМЕР_3 , який належить останньому на праві приватної власності, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Заявник у судове засідання з`явився, скаргу підтримав та просив задовольнити в частині повернення тимчасово вилученого у ОСОБА_5 майна, а саме: мобільного телефона Samsung IMEI НОМЕР_1 , мобільного телефона iPhone IMEI НОМЕР_2 , ноутбука ASUS X51RL. В частині визнання бездіяльності прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною та повернення автомобіля марки Hyundai Tucson, д.н. НОМЕР_3 відмовився від скарги.

Прокурор у судове засідання з`явився, заперечував щодо задоволення скарги.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000183 слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В провадженні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до ЄРДР 27.04.2018 року за №0000183, за ч. 3 ст. 190 КК України.

17.05.2018 року було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі та документи згідно протоколу обшуку та опису.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого; бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Статтею 168 КПК передбачено, що майно може вилучатися тільки під час затримання особи, огляду чи обшуку. При цьому правовий статус такого майна визначається як тимчасово вилучене майно.
Обмеження права власності на майно, що було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні не може тривати довше ніж зазначено у ч. 5 ст. 171 КПК.
Вказана норма встановлює обов`язок слідчого чи прокурора звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000183 на момент розгляду скарги, арешт на ноутбук ASUS X51RL накладено не було, тобто прокурором не було виконано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України. Також, ноутбук ASUS X51RL не визнано речовим доказом.

Виходячи зі змісту ст. 16 КПК про те, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, єдиним таким судовим рішенням, передбаченим КПК, яке призначене обмежувати право власності у кримінальному провадженні є ухвала про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Конвенції прав людини і основаних свобод кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Виходячи з вище викладеного, слідчий суддя вважає за можливе скаргу задовольнити частково, а саме в частині зобов`язати прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 , вилучений під час обшуку ноутбук ASUS X51R.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно опису до протоколу обшуку було вилучено мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон "iPhone 4" IMEI НОМЕР_5 , які постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 17.05.2018 року були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000183. Заявник в своїй сказі просить повернути мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPhone IMEI НОМЕР_2 , тобто інші телефони, оскільки ІМЕІ телефонів не співпадають з тими, які були вилучені під час обшуку та тами, що просить заявник повернути, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

В частині визнання бездіяльності прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною та повернення автомобіля марки Hyundai Tucson, д.н. НОМЕР_3 скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку з відмовою адвоката в судовому засіданні від скарги в цій частині.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. 17 Конвенції прав людини і основаних свобод, ст. 41 Конституції України,ст. ст. 100, 169, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 , вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ноутбук ASUS X51R.

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1