Справа № 478/780/18 Провадження № 1-кп/478/72/2018
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
15.06.2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ? ОСОБА_4 ,
обвинуваченого : ОСОБА_5 ,
законного представника : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника : ОСОБА_8 ,
захисника обвинувачених: ОСОБА_9 ,
представника служби у справах дітей: ОСОБА_10 ,
представника служби пробації : ОСОБА_11 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоолександрівка, Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, освіти повної середньої, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого Казанківським районним судом Миколаївської області від 01.02.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, згідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Романівка, Миколаївської області, громадянина України, освіти неповної середньої,зарахованого до Казанківського ПАЛ на механізатора, раніше не судимого, мешкаючого за адресою : АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Великоолександрівка, Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, освіти неповної середньої, раніше не судимий, мешкаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
29.01.2018 року, близько 19:00 години, перебуваючи, в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 у неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 виникла рішучість здійснити викрадення чужого майна, а саме металевої огорожі газового забезпечення, довжиною 1.20 метрів, шириною 30 сантиметрів, що знаходиться в с. Романівка, Казанківського району, Миколаївської області, на що його спонукав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після цього, неповнолітній ОСОБА_5 2003 року народження, разом з ОСОБА_4 1999 року народження , та неповнолітнім ОСОБА_7 2003 року народження реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконалися, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, направились до с. Романівка, де викрали, а саме витягли з землі металеву огорожу, довжиною 1.20 метрів, шириною 30 сантиметрів, яку зламали навпіл та привезли до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Прибувши до місця проживання, що за вищевказаною адресою, вони разом розібрали вказану огорожу та розпорядилися викраденим майном за власним розсудом, чим спричинили матеріальний збиток ПАТ «МиколаївГаз», представником якого за довіреністю № 007Др-146-1217 являється ОСОБА_12 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за № 699 від 16.02.2018 на суму 665, 70 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_5 обвинувачуюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Спричинена шкода відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна представнику потерпілого ПАТ «МиколаївГаз» ОСОБА_13 до вирішення справи.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом складання призначених покарань за вказаний злочин та за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.02.2018 року у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі. На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України і який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам, в особі ПАТ «МиколаївГаз» .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується посередньо, активно сприяв розкриттю злочину.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі положень ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_14 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України і який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам, в особі ПАТ «МиколаївГаз» .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_5 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі положень ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України і який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам, в особі ПАТ «МиколаївГаз» .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_7 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , та призначити останнтому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 70 КК України шляхом складання призначених покарань за вказаний злочин та за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.02.2018 року у виді 3 ( трьох ) років та 6 місяців позбавлення волі.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 ( два ) роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі.
На підставі положень ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі.
На підставі положень ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: металеві рещітки, які передані представнику потерпілого ПАТ «МиколаївГаз» ОСОБА_13 на зберігання, до вирішення справи, залишити останньому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: