В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002647 від 30.09.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 12.09.2012 року Рівененським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 186 КК України до п"яти років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Ужгородським міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2011 року, остаточно до п`яти років трьох місяців позбавлення волі та відбувши покарання звільнений 10.02.2016 року
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2017 року близько о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , за попередньою змовою, у групі з ОСОБА_5 , тобто попередньо домовившись про вчинення злочину, діючи з прямим умислом на досягнення єдиного злочинного результату, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, повторно, знаходячись в сквері, що по площі Ш. Петефі в місті Ужгороді, із застосуванням фізичного насильства, до потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, знаходячись позаду потерпілого обвинувачений ОСОБА_7 наніс удар рукою останньому в область голови в результаті чого потерпілий упав на землю спочатку на одне коліно після чого упав повністю. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , піднявши випавший з рук, після падіння потерпілого, клатч відразу передав його ОСОБА_5 , який знаходився поряд, відкрито викравши в потерпілого ОСОБА_4 клатч бренду «Burberry», вартість якого відповідно до висновку експерта №11/505 становить 815 гривень 15 копійок в якому знаходились флеш-накопичувач марки «Cruzer Edge» 16 Gb пам`яті, вартість якого відповідно до висновку експерта №11/505 становить 114 гривень 95 копійок, ланцюжок із золота, вагою 2 грами, вартість якого відповідно до висновку експерта №11/505 становить 1 754 гривні 20 копійок, грошові кошти в сумі близько 4 600 гривень, 1 долар США, який відповідно до курсу Національного банку України становить 26 гривень 50 копійок, два посвідчення державного службовця, видані на ім`я ОСОБА_4 та інші дисконтні картки, які не представляють матеріальної цінності потерпілому, чим спричинили останньому матеріального збитку на загальну суму 7 310 гривень 80 копійок, після скоєного ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з викраденим утікли.

Згідно висновку експерта №782 від 11.10.2017 року, потерпілий ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов та просив стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на його користь завдану йому злочином матеріальну шкоду в сумі 6504 грн.20 коп. по 3252 грн. з кожного та стягнути з обвинувачених на його користь завдану йому злочином моральну шкоду , а саме 20000 грн. з ОСОБА_5 та 30000 грн. з ОСОБА_7 (а.с. 77).

Допитаний в судовому засіданні 18.01.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину та заявлений потерпілим цивільний позов не визнав та показав, що він разом із ОСОБА_9 прийшов на залізничний вокзал міста Ужгорода з метою купити ліки для хворого сина ОСОБА_10 , оскільки лікар із швидкої призначила "панадол", але аптека була закрита. Там зустрів ОСОБА_5 який сказав йому, що цілодобова аптека є на пл. Ш. Петефі і вони троє, він, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_11 пішли по вул. Швабській на пл. Петефі. Біля зупинки на площі Ш. Петефі йому стало погано, і він відлучився на декілька хвилин від ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , бо його нудило. Коли повернувся то ОСОБА_5 та ОСОБА_12 вже не було, тому він пішов додому один. Біля будинку побуту на пл. Ш.Петефі звернув у вулицю, яка веде до набережної та перед набережною побачив ОСОБА_5 та ОСОБА_13 . Вони пішли разом та біля прокуратури Аміт запропонував йому купити в нього за пиво і сигарети червону флешку. У магазині «Зіна», що знаходиться навпроти заправки біля стадіону «Спартак» він купив ОСОБА_5 пиво, цигарки, сок, горілку 0,25 л.. На вулиці ОСОБА_7 знову стало зле та вони пішли додому. В цей час до них під`їхали працівники поліції та сказали, що нещодавно відбувся грабіж. В цей час ОСОБА_5 викинув з кишені якесь посвідчення. У нього працівники поліції знайшли флешку, яку ОСОБА_5 віддав йому в магазині, а також гроші, які належали йому та 1 долар США. Пояснив, що він нікого не грабував, потерпілого не знає, не бачив взагалі. Чому ОСОБА_5 наговорює на нього він не знає. Один долар, який у нього також знайшли йому дав ОСОБА_14 або ОСОБА_15 вже не пам`ятає.

В наступних судових засіданнях, обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником неодноразово заявлялися клопотання від 16.03.2018 року та 14.05.2018 року у яких він визнавав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та просив допитати себе повторно. Будучи допитаним повторно 25.04.2018 року та 14.05.2018 року ОСОБА_7 постійно змінюючи покази, оскільки спочатку не визнавав попередню змову з ОСОБА_5 на вчинення злочину, в подальшому вину визнав повністю, та показав, що біля залізничного вокзалу в м. Ужгороді, де він перебував разом із ОСОБА_16 для покупки ліків хворому сину, він зустрівся з ОСОБА_5 і вони разом пішли у напрямку магазину «Україна», завернувши в подальшому на вул. Швабську у напрямку пл. Ш.Петефі, оскільки шукали цілодобову аптеку, потім в кінці вул. Швабська побачили потерпілого у якого у руках знаходився гаманець. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 гаманець викрасти , а саме він мав штовхнути потерпілого а ОСОБА_5 забрати гаманець та втекти, і вони пішли за потерпілим. У сквері на площі Ш. Петефі він підбіг до потерпілого та сильно штовхнув його в плечі від чого потерпілий упав і у нього з рук випав гаманець. В цей час ОСОБА_5 підняв гаманець і вони почали тікати. Відбігши на деяку відстань ОСОБА_5 передав йому гаманець він відкрив гаманець витягнув гроші, а також червону флешку, що була в гаманці, а сам гаманець банківські картки та посвідчення віддав ОСОБА_5 , щоб він його викинув. По дорозі вони зайшли в магазин «Зіна», що знаходиться неподалік стадіону «Спартак» де купили пиво, цигарки, сок, горілку 0,25 л. за які ОСОБА_7 розрахувався викраденими грошима. Після цього коли вони йшли по дорозі біля них зупинилися працівники поліції, які сказали їм, що було вчинено грабіж і вони підходять під опис тих хто вчинив грабіж. Пояснив, що спочатку не визнавав вину тому що боявся відповідальності за скоєний злочин. Просив його суворо не карати не позбавляти волі , оскільки має на утриманні четверо неповнолітніх дітей , одна з яких хвора , хвору матір , злочин вчинив внаслідок збігу тяжких , сімейних обставин, оскільки йому терміново необхідні були ліки для хворої дитини. Крім того додав , що цивільний позов визнає повністю і матеріальну шкоду потерпілому уже відшкодовано , а моральну шкоду у розмірі 30000 грн. він виплатить потерпілому після того як вийде на волю (а.с. 215, 228).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що всі обставини зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Показав, що вони зустрілися з ОСОБА_7 біля залізничного вокзалу і пішли в напрямку магазину «Україна», а потім по вул. Швабській у напрямку пл. Ш. Петефі, де в кінці вулиці побачили потерпілого. У руках у потерпілого був великий гаманець-сумка і ОСОБА_7 запропонував напасти на потерпілого та украсти у нього цей гаманець. ОСОБА_5 на це погодився. Відповідно до домовленості ОСОБА_7 мав ударити потерпілого , а він мав украсти гаманець. У сквері на пл. Ш. Петефі вони наздогнали потерпілого та ОСОБА_7 ударив потерпілого ззаду в район голови, від чого той упав, і в нього з рук випала сумочка гаманець. Він в цей час стояв поряд позаду за потерпілим. ОСОБА_17 взявши сумочку відразу почав бігти в сторону будинку побуту на пл. Ш. Петефі, і він побіг за ним. На набережній ОСОБА_7 дав йому картки та посвідчення, які витягнув із сумочки, які він поклав у кишеню. Коли вони проходили біля стадіону «Спартак» він побачив що до них іде поліція та викинув картки, які працівники поліції побачили. Просив суд, суворо його не карати та врахувати стан здоров"я , оскільки такий погіршується й необхідно терміново провести 2 операції, має на утриманні доньку інваліда 3 гр. Зазначив , що матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю, а заявлену моральну шкоду визнає частково і зобов"язався виплатити потерпілому 10000 грн.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що близько 01 год. 30 хв. він йшов по вул. Швабській у напрямку пл. Ш.Петефі та до пішохідного мосту. Переходячи дорогу на світлофорі до скверу на пл. Петефі він бачив трьох осіб, а саме двох обвинувачених та ще одного, вони були приблизно за 7 м. від нього Було добре освітлення і він чітко бачив обвинувачених. Він пройшов поряд з ними та пройшовши іще декілька метрів почув що вони біжать за ним, і почав розвертатись щоб подивитися у їх бік, і в цей момент він побачив як ОСОБА_7 вдарив його ззаду по голові від чого він впав на одне коліно, а потім повністю, але одразу підвівся на ноги. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відразу підскочили до його клачу, який випав у нього з рук. ОСОБА_7 забрав сумочку, вони стояли на відстані 1м-1,5м від нього , поводили себе агресивно та висловлювалися на його адресу нецензурною лайкою, а третій який стояв на відстані кричав «тікаємо» після чого вони всі троє побігли в сторону вул. Швабської. У сумочці яку в нього викрали знаходилися два посвідчення, службова флешка, 1 дол. США, приблизно 4600-4700 грн., золотий дитячий ланцюжок, який був порваний, 2 жетони на метро. Із викраденого, згодом йому повернули сумочку, два посвідчення, 1 дол. США і 1222 грн. Цивільний позов підтримав лише в частині відшкодування моральної шкоди, пояснивши що матеріальна шкода обвинуваченими йому відшкодована.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вона поверталася з м. Київ. Біля 02 год. - 02 год. 30 хв. біля ресторану «Ретро» її зупинили працівники поліції та запросили в якості понятого. У її присутності був проведений огляд обвинувачених. Вона впізнає обвинувачених та потерпілого. У ОСОБА_7 працівниками поліції було вилучено близько 1000 грн. і 1 дол. США, флешку червоного кольору і телефон. На землі лежали картки банківські і документи. ОСОБА_7 знаходився в кайданках.

Крім визнавальних показів обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 їх винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена також показами потерпілого та свідка, а також зібраними по справі та перевіреними у суді наступними наступними доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 30.09.2017 року, з якого вбачається що 30.09.2017 року о 03 год. 00 хв. слідчий СВ Ужгородського ВП рядовий ОСОБА_19 прийняв від ОСОБА_4 усну заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме про те, що 30.09.2018 року близько 01 год. 30 хв. невідомі особи біля скверу на пл. Петефі в м. Ужгороді нанісши йому удар в область голови відібрали у нього гаманець коричневого кольору в якому знаходились кошти в сумі 4600 грн., флешка, 1 дол. США та два посвідчення Міністерства юстиції (а.с. 83) ;
- протоколом огляду місця події від 30.09.2017 року з ілюстраційними таблицями, проведеного в присутності двох понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , згідно якого в ході огляду громадянина ОСОБА_7 було виявлено грошові кошти в сумі 1026 грн., а також 1 дол. США та флешка червоно-чорного кольору (а.с. 85);
- протоколом огляду місця події від 30.09.2017 року з ілюстраційними таблицями, проведеного в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , згідно якого зафіксовано факт виявлення за адресою: АДРЕСА_3 гаманець коричневого кольору, в якому знаходилися дисконтні пластикові картки, фотокартка доньки ОСОБА_4 , аркуш паперу А4 з друкованими даними на ім`я ОСОБА_4 та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_4 . Вказаний гаманець знаходився біля автомобіля марки «Джеллі», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та місцезнаходження вказаного гаманця добровільного показав ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.94);
- протоколом огляду місця події від 30.09.2017 року (а.с. 100);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2017 року згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вчинила відносно нього напад бдизтко 01 год. 30 хв. 30.09.2017 року у сквері на пл. Петефі в м. Ужгороді (а.с. 107);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2017 року згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила відносно нього напад бдизтко 01 год. 30 хв. 30.09.2017 року у сквері на пл. Петефі в м. Ужгороді (а.с. 111);
- протоколом одночасного допиту осіб від 03.10.2017 року проведеного між неповнолітнім свідком ОСОБА_24 та підозрюваним ОСОБА_5 , який проводився в присутності законного представника, адвоката та психолога, в ході проведення якого неповнолітній свідок ОСОБА_24 показав, що коли вони втрьох ішли за невідомим йому чоловіком, то першим на нього звернув увагу ОСОБА_7 і саме він сказав, що треба забрати в нього сумку. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пішли за ним, а він в свою чергу зупинився, бо боявся. Удар в область голови потерпілому наніс ОСОБА_7 , а хто підхопив сумку із землі він не побачив, бо почав тікати. Після чого вони наздогнали його і вони попрямували в «АВС Зіна». Дорогою до «Зіни» ОСОБА_25 вийняв все із гаманця та дав його ОСОБА_24 що він кинув його під автомобіль, що він і зробив. Потім оказав поліції, де саме викинув. Вони зайшли в АВС і купили продукти, за які розраховувався ОСОБА_7 . Показами обвинуваченго ОСОБА_5 який підтвердив частково вказані покази ОСОБА_24 та показав, що дійсно першим потерпілого побачив ОСОБА_7 і саме він наніс удар йому в область голови. Потерпілий упав на землю та від нього з рук випав гаманець чи сумка, яку ОСОБА_7 вхопив і вони почали втікати в бік дому. По дорозі ОСОБА_7 вийняв всі речі із сумки та гроші і він сам не знає як дав йому документи потерпілого, які в нього вилучили. Він не пам`ятає як він йому їх підкинув. Потім дав сумку ОСОБА_24 щоб він кинув під автомобіль, що малий і зробив. Після чого вони всі пішли до АВС «Зіна» та ОСОБА_7 розраховувався за все тими грошима, які були в сумці. Потім їх зупинили працівники поліції (а.с. 125);
- висновком експерта № 782 від 04.10.2017 року, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах правого колінного суглобу, яке могло виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути обуті ноги сторонньої людини або від ударяння об такі при падінні потерпілого з висоти власного зросту, як при наданні йому прискорення так і без такого. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 30.09.2017 року і не суперечить обставинам справи. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності ( а.с. 130);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 з фототаблицями згідно якого встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які мали місце 30.09.2017 року, які повністю узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження (а.с. 231).

Оцінивши досліджені та перевірені у справі усі докази у їх сукупності, які суд вважає достовірними, допустимими, належними та достатніми, суд приходить до переконання, що такі узгоджуються між собою та повністю підтверджують винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого їм кримінального правопорушення.

Відповідно до довідки № 7-02102017/21011 ОСК ГУНП в Закарпатській області від 02.10.2018 року ОСОБА_7 раніше судимий: 12.09.2012 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 186 КК України до п"яти років позбавлення волі, на підставі ч.4ст. 70 КК України з врахуванням вироку Ужгородським міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2011 року, остаточно до п`яти років трьох місяців позбавлення волі. Відбувши покарання звільнений 10.02.2016 року (а.с. 152).
Відповідно до довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 05.10.2017 року № 635, ОСОБА_7 під диспансерним наглядом у ЗОНД не перебуває (а.с. 155) .
Відповідно до довідки Ужгородської міської поліклініки від 09.10.2017 року № 1247/01-7, ОСОБА_7 на диспансерному обліку в психоневрологічному відділенні Ужгородської міської поліклініки не перебуває (а.с. 156).
Відповідно до довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 05.10.2017 року, ОСОБА_7 перебуває на обліку у фтизіатра з приводу ЗЗТБ (2010) залишкові фіброзно-вогнищеві зміни в легенях. Кат. 5.1. (а.с. 158).
Відповідно до довідки характеристики наданої начальником СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 181).
Відповідно до характеристики начальника відділу СПС ДУ "Закарпатської УВП (№9) " від 26.02.2018 року - за час перебування в Закарпатській УВП (№9) ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо (а.с. 217).

Відповіднодо довідки № 8/02102017/21011 ОСК ГУНП в Закарпатській області від 02.10.2018 року ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості (а.с. 183).
Відповідно до довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 05.10.2017 року № 636, ОСОБА_5 під диспансерним наглядом у ЗОНД не перебуває (а.с. 175).
Відповідно до довідки Ужгородської міської поліклініки від 09.10.2017 року № 1246/01-7, ОСОБА_5 на диспансерному обліку в психоневрологічному відділенні Ужгородської міської поліклініки не перебуває (а.с. 176).
Відповідно до довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 05.10.2017 року, ОСОБА_5 на обліку у фтизіатра не перебуває (а.с. 174).
Відповідно до довідки характеристики наданої начальником СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, з сусідами стосунки підтримує на побутовому рівні, неодноразово потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, перебуває на обліках ОВС, притягався до адміністративної відповідальності (а.с.186).
Відповідно до характеристики наданої заст. голови ЗОРО "Романі черхень" від 22.11.2017 року № 155, ОСОБА_5 характеризується позитивно (а.с.75).

Разом із цим , суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині , що злочин він вчинив внаслідок збігу тяжких, сімейних обставин, оскільки йому терміново необхідні були ліки для хворого сина ОСОБА_10 , оскільки перевіреними в судовому засіданні доказами встановлено, зокрема підтверджено і наданими в суді показами самого обвинуваченого ОСОБА_7 , що після пограбування потерпілого ОСОБА_4 , тобто після вчинення тяжкого злочину, обвинувачені направилися у магазин «АВС Зіна» де викрадені кошти тратили, зокрема на алкогольні напої.
Суд, оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також особу винного.
ОСОБА_7 не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів та після відбуття покарання за вчинення аналогічних умисних злочинів на шлях виправлення не став, а звільнившись з місць позбавлення волі у лютому 2016 року через нетривалий проміжок часу знову вчинив умисний злочин, поєднаний із застосуванням насильства до потерпілого. Поведінка обвинуваченого під час судового розгляду та постійні зміни наданих ним показів, свідчить про відсутність критичної оцінки обвинуваченим ОСОБА_7 своєї злочинної поведінки .
Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд також звертає увагу на ту обставину , що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 був вчинений 30 вересня 2017 року , тобто в той час як починаючи з 17.01.2017 року в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходився обвинувальний акт від 16.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України (кр.пр. №30003672), у рамках якого обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою був замінений відповідно до ухвали суду від 10.08.2017 року на домашній арешт (а.с. 170, 173-180).
Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри та виду покарання суд враховує, наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, наймолодший з яких ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно довідки ЛКК від 14.11.2017 року №2/160, хворіє на гіпертензійно-гідроцефальний синдром, матері яка хворіє та відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди (а.с. 55-59).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є добровільне часткове відшкодування потерпілому завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства. На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_7 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню ОСОБА_7 , а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_7 так і іншими особами.

Суд, оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вважається таким, що не має судимості, хворіє, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування потерпілому завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри та виду покарання суд враховує, наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 на утриманні доньки, яка є інвалідом дитинства та відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди (а.с. 36).
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 заявлений до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
В ході судового розгляду встановлено, що своїми злочинними діями обвинуваченні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди.
Потерпілий зазначає, що в період розгляду справи в суді матеріальна шкода обвинуваченими йому відшкодована.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення, оскільки суд дійшов висновку, що сума відшкодування в якості моральної шкоди 10000,00 грн. з обвинуваченого ОСОБА_5 та 20000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_7 є співрозмірною, справедливою і розумною.
При цьому суд враховує , що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав розмір завданої потерпілому моральної шкоди в розмірі 10000 грн., а обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав розмір завданої потерпілому моральної шкоди у повному обсязі, а саме 30000 грн.
А тому на підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 10000, 00 грн. (десять тисяч) моральної шкоди і стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 20000, 00 грн. (двадцять тисяч) моральної шкоди.
Речові докази по справі грошові кошти в сумі 1026 грн. та 1 дол. США, чоловічий клатч бренду «Burberry», флеш-накопичувач марки «Cruzer Edge» 16 Gb памяті, два посвідчення Міністерства юстиції України на ім`я ОСОБА_4 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 слід повернути власнику ОСОБА_4 .
Речові докази мобільний телефон марки «Леново» та навушники білого кольору, які зберігаються у камері речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області слід повернути власнику ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 380,43 грн. слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 380,43 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 7-29, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання 30 вересня 2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотри роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 матеріальної та моральної задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 20000, 00 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 10000, 00 (десять тисяч) грн. моральної шкоди .

В решті заявлених вимог відмовити.

Речові докази по справі грошові кошти в сумі 1026 грн. та 1 дол. США, чоловічий клатч бренду «Burberry», флеш-накопичувач марки «Cruzer Edge» 16 Gb памяті, два посвідчення Міністерства юстиції України на ім`я ОСОБА_4 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Речові докази мобільний телефон марки «Леново» та навушники білого кольору, які зберігаються у камері речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 380,43 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 380,43 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1