АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/645/18 Справа № 201/376/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про звільнення останнього від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом неправомірно відмовлено у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він відбув більше половини строку покарання, на його утриманні знаходяться дві неповнолітні дитини та дружина інвалід.

З ухвали суду вбачається, що засуджений ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.187 КК України, а відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб засуджених за розбій.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

На думку суду, розглядаючи заяву про застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд першої інстанції повно і всебічно вивчив матеріали провадження та дійшов вмотивованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 судимий вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, та зараховано строк його попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у виді 10 місяців 24 днів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову ОСОБА_7 у застосуванні до нього амністії, оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: яких засуджено за розбій (стаття 187 КК України 2001 р.; статті 86, 86-1 і 142 КК України 1960 р.).

Посилання засудженого в апеляційній скарзі на те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину інваліда, на даний момент відбув більшу частину покарання, в цьому випадку не є вирішальними, так як існує пряма заборона законом на застосування амністії саме за дією закону про амністію.

З урахуванням цього, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування амністії щодо засудженого ОСОБА_7 та звільнення його від відбування покарання, а тому доводи апеляційної скарги останнього є необґрунтованими, з чим погодилась колегія суддів.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою з моменту отримання копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4