провадження № 51-8292ск18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні в м. Києві 28 серпня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року щодо нього.
Обставини справи

1. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, жителя АДРЕСА_1
засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за частиною 1 статті 122 КК на строк 3 роки; за частиною 1 статті 263 КК на строк 3 роки. На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4907 грн в рахунок відшкодування матеріально шкоди та 300 000 грн моральної.
2. За обставин, детально викладених у вироку, суд визнав ОСОБА_4 винуватим у тому, що він 13 березня 2014 року на ринку по вул. Курчатова в м. Дніпрі, без передбаченого законом дозволу, придбав обріз гвинтівки «ТОЗ-8М», який є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, а також 25 патронів калібру 5,6 мм, які відносяться до бойових припасів. Зазначені предмети засуджений незаконно носив при собі.
Цього ж дня приблизно о 12:30 на перехресті вулиць Московської та Плеханова у м. Дніпрі, ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин здійснив у два постріли у ліву та праву ногу ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
3. Апеляційний суд Дніпропетроської області ухвалою від 18 червня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі, за її змістом, засуджений, не оспорюючи доведеності своєї винуватості та правильності кваліфікації його дій, просить змінити судові рішення, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Вважає, що суди першої та апеляційної інстанції належно не врахували пом`якшуючих покарання обставин та даних про його особу, зокрема позитивних характеристик, а також незадовільний стан здоров`я та наявність інвалідності третьої групи. Крім того, засуджений просить зменшити розмір відшкодування моральної шкоди.
Оцінка суду

5. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
6. Суд зазначає, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
7. Доводи засудженого в касаційній скарзі зводяться до незгоди з оцінкою судами фактичних обставин справи і їх значення для визначення виду та розміру призначеного покарання. Однак лише незгода сторони з оцінкою суду не доводить явної несправедливості покарання, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 438 КПК у сукупності зі статтею 414 КПК може стати підставою для скасування або зміни судових рішень.
8. Крім того, щоб замінити оцінку фактичних обставин справи, надану судами першої і апеляційної інстанції, своєю власною оцінкою, Суд, виходячи з принципу безпосередності, мав би самостійно дослідити ці обставини в їх сукупності, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції. Доводів, які свідчили б про явну несправедливість покарання, які касаційний суд може перевірити, не вдаючись до дослідження доказів та оцінки фактичних обставин справи, засуджений у своїй скарзі не навів.
9. З мотивувальної частини вироку випливає, що суд першої інстанції, врахував данні про особу засудженого зазначені в касаційній скарзі, у тому числі й відсутність судимості, позитивні характеристики та незадовільний стан його здоров`я, у зв`язку з чим дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за більш тяжкий злочин у мінімальних межах санкції частини 1 статті 263 КК. Разом із тим суд взяв до увагищо ОСОБА_4 окрім незаконного поводження зі зброєю, що є тяжким злочином, умисно заподіяв тілесних ушкоджень колишній дружині. За відсутності пом`якшуючих покарання обставин, суд не знайшов підстав для застосування щодо засудженого положень статей 69, 75 КК, з чим погоджується і колегія суддів

10. Проаналізувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відповідності призначеного ОСОБА_4 покарання вимогам статей 50, 65 КК. Рішення апеляційного суду належним чином мотивовано з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК. Зміст судових рішень не дає підстав вважати, що покарання засудженому було призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
11. У касаційній скарзі засуджений не навів підстав вважати, що обране йому покарання є явно несправедливим через суворість і переконливих доводів, які би ставили під сумнів висновки судів у частині неможливості призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 69 КК або звільнення від його відбування з випробуванням на підставі статті 75 цього Кодексу.
12. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, в касаційному порядку.
Керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд,
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6