Справа № 461/6130/18
Провадження № 1-кс/461/6985/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та на постанову слідчого СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження №0001005 від 30.03.2017 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в порядку ст.303 КПК України, звернулись до суду зі скаргою, в якій просять слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 з ненадання потерпілому ОСОБА_3 пам`ятки про права і обов`язки потерпілого, не залучення до слідчих дій і не допитаному, а незаконно та передчасно прийняв рішення про закриття провадження; постанова не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тобто є протиправною, просять скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0001005, а матеріали вказаного кримінального провадження направити для продовження розслідування, обмеживши термін розслідування реальними строками. Свої доводи мотивують тим, що оскаржувана постанова була винесена внаслідок проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вимоги скарги підтримали, в повному обсязі, просили таку задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та пояснив, що у кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, обставини кримінального провадження з`ясовано всебічно, повно об`єктивно та неупереджено та слідчим прийнято законне процесуальне рішення.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Перевіривши матеріали скарги, вважаю, що строк на оскарження постанови не пропущений, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0001005 від 30.03.2017р. копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 03.08.2018р.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001005 від 30.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Відомості в ЄРДР внесено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районною суду м.Києва від 02.03.2017 про зобов`язання службової особи ГПУ внести відомості у ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 20.02.2016, з якої вбачається, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 за результатами розгляду судової справи №466/6907/15-к за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_11 16.11.2015 виніс завідомо неправосудне рішення, зокрема, постанову про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КУпАП. Обставини, які свідчать про винесення завідомо неправосудного рішення 16.11.2015 слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 згідно із заявою ОСОБА_3 є недотримання слідчим суддею вимог КУпАП та КПК України, зокрема, у не складенні та не долученні слідчим суддею до матеріалів судової справи протоколу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КУпАП. відсутності самої адміністративної справи за вказаним фактом, ненаданні скаржнику можливості ознайомитись із матеріалами судової справи №466/6907/15-к, безпідставності застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гри.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування слідчим скеровано повістки про виклик для допиту у якості свідків заявнику ОСОБА_3 на 22.05.2017 о 10 год. 00 хв. та ОСОБА_10 на 22.05.2017 о 12 год. 00 хв. у вказаний вище час свідки для проведення допиту не з`явились, причин неявки не повідомили.

В ході досудового розслідування слідчим, оглянуто матеріали судової справи №466/6907/ 15-к за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_11 та встановлено, що 31.08.2015 ОСОБА_3 звернувся у Шевченківський районний суд м.Львова із скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та скасування постанови від 10.08.2015. У подальшому, 12.11.2015 ОСОБА_3 звернувся із відповідною заявою про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_12 , яка розглядала зазначену вище судову справу. Слідчим суддею, уповноваженим розглядати скаргу про відвід слідчого судді ОСОБА_11 , автоматизованою системою суду призначено слідчого суддю Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 . Оглядом судової справи встановлено, що 16.11.2015 своєю ухвалою слідчий суддя Шевченківського районного суд)' м.Львова ОСОБА_10 заяву ОСОБА_3 від 12.11.2015 залишив без задоволення. Окрім цього, того ж дня слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 винесено постанову про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 проявив неповагу до суду, що виразилось у звинуваченні слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_12 у «вчиненні дій з ознаками корупції в захист скоєних злочинів», «приналежності судді до злочинного у групування, яке вчиняє злочини щодо ОСОБА_3 ».

Разом з тим, постанова слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 ОСОБА_3 оскаржена до Апеляційного суду Львівської області. 13.01.2016 постановою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову слідчого судді Шевченкі вського районною суду м. Львова від 16.11.2015 скасовано. У своїй постанові колегія зазначила, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові допустив наступні порушення вимог процесуального законодавства в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-3 КУпАП, відносно ОСОБА_3 . Так, судом першої інстанції у постанові від 16.11.2015 зазначено про обставини, які стосуються змісту заяви про відвід, а не поведінки особи в судовому засіданні, що складає основу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП. Також, як підставу для скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів Апеляційного суду Львівської області зазначає порушення судом першої інстанції вимог ч.4 ст.330 КПК України, зокрема, не оголошення слідчим суддею перерви для вирішення питання притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Окрім цього, як вбачається із постанови від 13.01.2016, слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 порушено вимоги п.26.1 26 розділу Інструкції «Про проходження процесуальних документів у справах про адміністративні правопорушення», оскільки справа про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , у відповідності до зазначеної Інструкції повинна розглядатись суддею, якого визначає система автоматизованого розподілу, а не слідчим суддею, яким розглядалась скарга ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_11 .. Також всупереч вимогам ч.1 ст.268 КУпАП слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 не забезпечено права ОСОБА_3 надати пояснення, ознайомитись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оскільки як такого розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-3 КУпАП, не відбулось.

Таким чином, за результатами досудового розслідування старшим слідчим другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_7 прийнято рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження №0001005 від 30.03.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий зобов`язаний встановити наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст. 375 КК України в діях осіб та прийняти мотивоване процесуальне рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Диспозиція ч.1 ст. 375 КК України передбачає постановлений суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови, тобто із суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення характеризується лише умисною формою вини. Разом з тим, в ході досудового розслідування не встановлено, що зазначені вище порушення вимог законодавства при винесенні 16.11.2015 постанови слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_10 допущені саме умисно.

Відповідно до статті 125 Конституції України в Україні діють місцеві, апеляційні, вищі спеціалізовані та Верховний Суд України.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

В даному випадку, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

У Висновках № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено: є неприйнятною можливість притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійсненні судових функцій. КРЄС вказує, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Так, реалізовуючи своє право на оскарження судового рішення, ОСОБА_3 звернувся до Апеляційного суд Львівської області із апеляційною скаргою на постанову суду від 16.11.2015 року.

13.01.2016 року постановою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову слідчого судді Шевченківського районною суду м. Львова від 16.11.2015 скасовано.

Вказані висновки судді ОСОБА_10 ґрунтуються на його тлумаченні закону та оцінюванні фактів під час розгляду адміністративної справи, що з огляду на положення пункту 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, не може бути підставою для відповідальності судді.

Слідчим прокуратури не надано повноважень у відповідності до КПК України оцінювати докази, які були зібрані в ході судового розгляду проваджені за скаргою учасника кримінального провадження, на підставі яких судом прийнято відповідне рішення. Обов`язок перевірки та оцінки доказів, зібраних під час судового провадження, законодавством України покладено на суд.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки судді, затвердженими резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, незважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їх причини.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканність суддів гарантуються статтями 126 та 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й керуються верховенством права.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження прийняте правильне рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

у задоволені скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та на постанову слідчого СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження №0001005 від 30.03.2017 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .