УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4391/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
24 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 травня 2018 року,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вище зазначену ухвалу та залишити попередній запобіжний захід домашній арешт. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та прийнятою всупереч вимог ст.ст.177, 179, 183, 194 КПК України і не враховано ст.5 Європейської конвенції з прав людини. Зазначає, що ОСОБА_9 не вчиняв кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а було лише перевищення меж необхідної оборони. ОСОБА_9 не знав, що він знаходиться в розшуку та не зрозуміло, з яких підстав вважають, що перебуваючи на волі він буде займатися злочинною діяльністю, а тримання його під вартою сприятиме встановленню істини по справі, убезпечить ухилення від слідства. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 ще не виповнилося 16 років, а тому тримання під вартою в умовах СІЗО є неможливим, також підозрюваний має на утримані неповнолітнього сина ОСОБА_10 . Крім того, зазначає що дана справа підсудна Богунському районному суду, оскільки у зв?язку із змінами в законодавстві справи про застосування запобіжних заходів розглядаються за місцем знаходження відділів поліції, яке розташоване на території Богунського району.
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира змінено підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою без визначення застави строком до 07 годин 00 хвилин 11 червня 2018 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його адвоката ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, орган досудового слідства підозрює ОСОБА_9 в тому, що він 22.03.2018 близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи на пішохідному переході на перетині вулиць Перемоги та Ольжича, переходячи вказаний пішохідний перехід на зелений колір світлофору та рухаючись в напрямку АТБ, помітив раніше невідомого йому ОСОБА_11 , що їхав в цей час по проїзній частині на своєму автомобілі чорного кольору «Ореl Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_9 викинув недопалок у скло вказаного автомобіля, чим почав конфлікт з ОСОБА_11 .
Після чого, ОСОБА_11 повернув в напрямку нічного клубу «Каньон», де зупинився на стоянці, та вийшов з автомобіля і побіг за ОСОБА_9 по вул. Перемоги в напрямку Соборної площі з метою вияснення особистих стосунків через конфлікт, що виник у зв`язку з викинутим у лобове скло недопалком. ОСОБА_9 в цей час повернувся на крик ОСОБА_11 , що біг до нього, та вони почали битися. Під час бійки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 їх розборонили сторонні люди. Після чого, ОСОБА_9 підбіг до знайомих дівчат та взяв у них предмет схожий на складний ніж з чорною рукояткою і пішов в напрямку ОСОБА_11 . Останній, побачивши в руках у ОСОБА_9 ніж спробував залишити місце події, йдучи до припаркованого на стоянці автомобіля. Однак, коли між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 була відстань близько двох метрів, ОСОБА_11 раптово послизнувся та впав на коліно.
В цей час ОСОБА_9 підбіг до потерпілого, тримаючи в правій руці предмет сходити на ніж, та наніс один удар в праве плече в район лопатки потерпілого, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани правої лопаткової ділянки правобічного пневмотораксу, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
23 березня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Мета, підстави і порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено ст.177, 183, 193, 194 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до приписів ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.03.2018 року щодо ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою місця проживання вказаного підозрюваним у власних показаннях та у суді, а саме: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного ряду обов`язків.
Однак, ОСОБА_9 порушив виконання покладених на нього обов`язків визначених умовами запобіжного заходу, що є підставою для зміни останнього на більш суворий.
Тому, спеціально уповноважений слідчий на розслідування злочинів, вчинених неповнолітніми та за їх участі СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області звернулася з клопотанням до суду про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.04.2018 року, таке клопотання спеціально уповноваженого слідчого ОСОБА_12 задоволено. Надано дозвіл уповноваженим особам СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області здійснити затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою. Після затримання, підозрюваного ОСОБА_9 вирішено доставити до Корольовського районного суду м.Житомира не пізніше 36 годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію зазначеної ухвали підозрюваному.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ЗУ №2367-VІІІ від 22.03.2018 року, чинний 12.04.2018 року).
Однак, на момент винесення ухвали слідчого судді про затримання ОСОБА_9 діяла норма ч.1 ст.184 КПК України в іншій редакції, а саме: клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа (ЗУ №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, чинний 16.03.2018 року).
За наведених обставин, оскільки процесуальна процедура вирішення питання зміни запобіжного заходу підозрюваному фактично розпочалася в Корольовському районному суді м.Житомира, що підтверджується ухвалою слідчого судді від 11.04.2018 року, її безпосереднє завершення шляхом вирішення конкретно клопотання про зміну запобіжного заходу в цьому ж суді, за наявності іншої редакції ч.1 ст.184 КПК України, не є істотним порушенням правил підсудності.
Вирішуючи клопотання слідчого поліції про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя правильно врахував положення ст.37 Конвенції про права дитини, якою передбачено, що арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюється згідно з законом та використовується лише як крайній захід.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано виходив насамперед з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
ОСОБА_9 підозрюється в кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Слідчий суддя взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, невиконання підозрюваним під час перебування під домашнім арештом покладених на нього процесуальних обов`язків, перебування його в розшуку, що вказує на наявність ризику того, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Не заслуговують на увагу посилання адвоката на недоведеність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 та належно навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого. При цьому, було взято до уваги, що ОСОБА_9 не навчається, має незакінчену середньою освітою, не працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю та вітчимом, не одружений, має малолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свої процесуальні обов`язки порушував та перебував у розшуку.
Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Дані, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою в матеріалах провадження відсутні та апелянтом не доведені.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Висновок слідчого судді про необхідність заміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, а дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , його неналежна поведінка під час домашнього арешту і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 травня 2018 року про зміну щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :