Справа № 159/2799/17 Провадження № 11-кп/773/252/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2018 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Кузнецовськ Рівненської області, жительку та зареєстровану у АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружену, не працює, раніше судиму:
- 01.12.2016 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;
- 24.02.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком один рік;
- 28.03.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком один рік;
засуджено:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.03.2017 року у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченій визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашного арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Стягнуто з обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень.
В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винною і засуджено за те, що 06 червня 2017 року близько 12 год. 30 хв. вона, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , умисно, повторно, таємно викрала належні ОСОБА_10 ювелірні вироби, а саме: пару золотих сережок, 585 проби з англійською застібкою та дрібними камінцями білого кольору вагою 3,01 гр. вартістю 1838, 74 грн., пару золотих сережок, 585 проби овальної форми вагою 2 грами вартістю 1221,76 грн., пару золотих сережок, 585 проби у формі цвяшків з перлиною вагою 0,66 грами вартістю 403,18 грн., пару сережок, з металу жовтого кольору у формі цвяшків з фігурою метелика на кожній, що не становлять для потерпілої майнової цінності, а також золотий ланцюжок, 585 проби довжиною 55 см вагою 6,13 грами вартістю 3744,69 грн., золоту підвіску, 585 проби у формі підкови вагою 1,5 грами вартістю 916,32 грн., золотого хрестика з розп`яттям, 585 проби вагою 1,5 грами вартістю 916,32 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 9041,01 грн.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченої, захисник подав апеляційну скаргу. Вказує, що призначена його підзахисній міра покарання є занадто суворою. Посилається на те, що ОСОБА_7 повністю визнала вину, активно сприяла розкриттю злочину та щиро розкаялася у вчиненому. Крім того, обвинувачена попросила вибачення у потерпілої. З огляду на вищенаведене просить застосувати до його підзахисної ст. 69 КК України та пом`якшити призначене їй покарання.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинувачену, її законного представника, захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора, який її заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Кваліфікація дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України та висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання, наведені в апеляції про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, на думку суду апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинила злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, за місцем навчання характеризується посередньо.

З достатньою повнотою судом взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, визнання вини та вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Із поданої до апеляційного суду заяви потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що остання просить залишити рішення місцевого суду без змін.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 ст. 69 КК України.

Таким чином, покарання, призначене обвинуваченій у виді реального позбавлення волі, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення першої та попередження вчинення нею нових злочинів і таким, що не можна визнати надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий

Судді