Справа № 450/1614/18 Провадження № 1-кп/450/287/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження №0000833, внесеному до ЄРДР 04.05.2018р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Розсохи Перемишлянського району Львівської області, з середньою освітою, не одружений, тимчасово не працюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

з участю:прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 у 2017 році, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на придбання та зберігання вогнепальної зброї, знайшов на одному зі сміттєзвалищ металобрухту поблизу лісового масиву в с.Ямпіль Пустомитівського району Львівської області обріз мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 1956 року випуску, приніс його до себе додому та який у подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

02.05.2018р. близько 19:30 год., під час проведення огляду місця події за адресою вул.Квіткова,29 у с.ЯмпільПустомитівського району Львівської області, працівниками поліції було вилучено у ОСОБА_3 обріз мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 1956 року випуску, який згідно висновку судово-балістичної експертизи №5/189 від 10.05.2018 р. є бойовою переробленою нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинив незаконне зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбачених законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Під час досудового провадження 16.05.2018 року між прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 ,

якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000833 від 04.05.2018 року зі сторони обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника- адвоката ОСОБА_5 , які діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, як зі сторони захисту так і сторони обвинувачення, було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та наведені обставини його вчинення кримінального , щиро розкаявся та співпрацював із стороною обвинувачення, раніше не судимий.

Також прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України. Сторони узгодили покарання за скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст.263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку тривалістю два роки.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, у вчиненому злочині розкаявся. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали укладену сторонами кримінального провадження угоду про визнання винуватості від 16.05.2018 року та просили суд її затвердити.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні ніхто не визнавався.

В силу частини 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, тяжких злочинів, та щодо кримінальних злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Враховуючи, що згідно ст.12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим та кваліфікований за ч.1 ст.263 КК України, являється тяжким злочином, та що внаслідок вчинення даного злочину завдана лише шкода державним інтересам , дані факти свідчать по відсутність перешкоди для укладення сторонами кримінального провадження та затвердження судом такої угоди .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, перешкод для її визнання та затвердження судом не має.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Так, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, та що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам ст.ст. 468-471 КПК та ч.1 ст.263 КК України, суд приходить до висновку про достатність належних правових підстав для затвердження угоди від 16.05.2018 року і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами кримінального провадження виду покарання за ч.1ст.263 КК України у видітрьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку тривалістю два роки.

Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на залучення експерта розміром 2145,00 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у справі не заявлявся, рішення щодо речових доказів сіл вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100,118,314, 369- 376, 468-476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 16 травня 2018 року, укладену між
прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України та визначити йому покарання у виді три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком основного покарання , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ст.76 КК України у вигляді: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів розміром 2145,00 грн.( дві тисячі сто сорок п`ять гривень 00 коп.).
Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме: обріз мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 1956 року випуску; предмет, схожий на патрон 3,5х9 мм з написом зі сторони капсуля «539»та «88»; предмет, схожий на гільзу розміром 2,0х9 мм, з написом зі сторони капсуля MFS 9mm.PAK nall знищити. Предмет схожий на повітряну рушницю з написом на стволі «QVATTRO Triger», mod.125 MAGHUM повернути власнику.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1