Справа № 522/3424/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_2 про скасування арешту у кримінальному провадженні за №0000176 від 24.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту з автомобіля марки «Mersedes Benz» (Sprinter 311 CDI), р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , мотивуючи наступним.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes Benz» (Sprinter 311 CDI), р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 07.09.2012 року ОСОБА_2 . Власник майна вважає, що необхідність у накладенні арешту відпала, оскільки всі необхідні сліди злочину зафіксовані, на даний час немає об`єктивної необхідності утримувати транспортний засіб, тому варто скасувати накладений арешт.
Володілець майна написав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явилися, та їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Підставою для накладення арешту на майно, в даному випадку слугувало те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що справді вказаний транспортний засіб може містити на собі сліди злочину, тобто підпадає під критерії зазначені в ст. 98 КПК України, однак, зважаючи на те, що автомобіль оглянуто, з урахуванням негативних наслідків для власника, слідчий суддя приходить до висновку, що варто скасувати арешт із транспортного засобу.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання іволодільця майна ОСОБА_2 про скасування арешту у кримінальному провадженні за №0000176 від 24.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018 року на автомобіль марки «Mersedes Benz» (Sprinter 311 CDI), р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .
Зобов`язати відповідальних осіб СВ ГУНП України в Одеській області у кримінальному провадженні №0000176 від 24.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України повернути власнику ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 07.09.2012 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

05.07.2018