Справа № 716/664/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

з участю потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 16 квітня 2018 року за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженому, має середню спеціальну освіту, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого:
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.129 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 15.04.2018 о 13:10 годині, перебуваючи по вул. Шевченка в с. Погорілівка Заставнівського району Чернівецької області, переслідуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, умисно, протиправно, на ґрунті неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , маючи на меті викликати в останньої реальне побоювання за своє життя та посягаючи на її особисту безпеку, тримаючи в одній руці сокиру із дерев`яним топорищем та в іншій руці дерев`яну палицю почав розмахувати ними та погрожувати фізичною розправою останній. Він прямо зазначив, що позбавить її життя, після чого почав рухатись в бік потерпілої ОСОБА_5 , яка в цей час знаходилась разом із своєю малолітньою дитиною ОСОБА_6 на відстані близько 10 метрів від обвинуваченого ОСОБА_4 . Обстановка, що склалась, дала підстави потерпілій розцінювати дану погрозу як реальну, оскільки вона розуміла, що обвинувачений може застосувати до неї сокиру із дерев`яним топорищем та дерев`яну палицю, що викликало реальні побоювання за своє життя та змусило її втікати. Однак через дії обвинуваченого ОСОБА_4 остання не мала можливості втекти до свого житлового будинку, у зв`язку із чим була вимушена втікати до житлового будинку сусідки свідка ОСОБА_7 .
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 27.04.2018 року про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_4 за ч.1 ст.129 КК України понесе покарання вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, вирішено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та застосувати до нього обов`язки передбачені ст.76 ч.1 п.1, 2 та ч.2 п.2 КК України.На що сторони дали свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.129 КК України, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України,просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України,при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України,а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілій в судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу,також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Вид та розмір покарання, яке узгоджене сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ч.1 п.13 ст.67 КК України не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , а також призначення останньому узгодженої сторонами виду та розміру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-374, 376, 395, 468-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 27 квітня 2018 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити узгоджений сторонами угоди про примирення вид покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: дерев?яну палицю довжиною 1 метр та сокиру з дерев?яним топорищем, які зберігається в камері схову речових доказів Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

СУДДЯ ОСОБА_1