Справа № 675/1166/18
Провадження № 1-в/675/212/2018
У Х В А Л А

"31" травня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ЗВК № 58 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», погоджене з головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницькій області, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений за вироком Валківського районного суду Харківської області від 13 березня 2013 року за ст. 187 ч. 3 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Раніше судимий: 17 лютого 1995 року Валківським районним судом Харківської області за ст.ст. 206 ч. 2, 140 ч. 2, 118 ч. 2, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 04 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 28 грудня 1998 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст.ст. 140 ч. 3, 208, 210, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 03 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 01 жовтня 2002 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст. 153 ч. 2, 296 ч. 3, 289 ч. 3, 69, 70 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 10 серпня 2004 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 395, 71 КК України до 08 років 03 місяців позбавлення волі. 02 квітня 2010 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 04 місяці 19 днів.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 період з 23 травня 2012 року по 28 січня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 23 травня 2012 року.
Кінець строку: 17 вересня 2020 року.
Начальник Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 подання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення подання, мотивуючи тим, що засуджений не довів своє виправлення.
Від спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницькій області надійшло клопотання про слухання даної справи у відсутності їхнього представника. Заперечень по суті даного подання спостережна комісія не має.
Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У ч. 2 ст. 81 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло (ст. 187 ч. 3 КК України).
За вказане діяння засудженому призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду подання у суді з урахуванням зарахованого йому строку попереднього ув`язнення більше 07 років 08 місяців.
Отже, ОСОБА_5 відбув визначений законом термін (3/4 строку покарання), після якого може ставитись питання про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Слід вказати, що необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є також те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання.
За змістом характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи від 23 березня 2018 року, погодженої з заступником начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» із соціально-виховної та психологічної роботи, ОСОБА_5 на даний час працевлаштований в господарчій обслузі на посаді обліковця, до роботи відноситься добре, характеризується добре, має 06 заохочень, не конфліктний, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, приймає участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», на профілактичних обліках не перебуває.
Згідно з довідкою головного бухгалтера ЗВК № 58 від 11 квітня 2018 року № 85 з засудженого утримано усю заборгованість за виконавчими листами, зокрема, про стягнення на користь держави 496 грн. 50 коп. судових витрат та про стягнення виконавчого збору в сумі 49 грн. 65 коп. і 92 грн. 04 коп. витрат на проведення виконавчих дій.
Також за змістом довідки головного бухгалтера ЗВК № 58 від 11 квітня 2018 року № 84 ОСОБА_5 працює на посаді обліковця, робітника майстерні, де з жовтня 2016 року по березень 2018 року одержує заробітну плату.
Проте, як вбачається з наданих суду матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ЗВК № 58 з 07 серпня 2015 року.
З 28 травня 2012 року він утримувався у слідчому ізоляторі м. Харків, де характеризувався негативно, допустив два випадки порушення вимог режиму утримання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до карцеру, заохочень не мав.
З 27 березня 2014 року відбував покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70), характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав та не заохочувався.
З 11 червня 2014 року утримувався у слідчому ізоляторі м. Харків, де за час перебування характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
Надалі, з 11 вересня 2014 року знову відбував покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70), де характеризувався негативно. Притягувався до дисциплінарної відповідальності до стягнення у виді поміщення до ДІЗО за створення конфліктної ситуації. Мав одне заохочення.
З 07 серпня 2015 року відбуває покарання в Замковій виправній колонії № 58, де станом на 15 травня 2017 року характеризувався посередньо, допустив 1 випадок порушення вимог встановленого режиму відбування покарання, що виразилося у нетактовній поведінці до представника адміністрації. У зв`язку з цим із ним проведено бесіду виховного характеру. Має 2 заохочення.
Зазначені обставини підтверджуються характеристикою від 15 травня 2017 року, наявною у матеріалах особової справи засудженого.
Усі вищевказані стягнення хоч і є погашеними, проте висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений довів своє виправлення.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 протягом більшої частини періоду часу до настання строку передбаченої законом пільги у виді умовно-дострокового звільнення характеризувався негативно та посередньо, декілька разів заохочувався, 4 ризи допустив порушення режиму утримання, за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, тобто його поведінка не була виключно сумлінною. Тільки протягом останнього періоду часу засуджений характеризується позитивно.
Останні покращення у поведінці засудженого свідчать про те, що він стає на шлях виправлення, однак не доводять повного досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення, зокрема, тяжких та особливо тяжких злочинів, звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак належних висновків не зробив та знову скоїв умисний особливо тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за який на даний час відбуває покарання.
Зазначені обставини свідчать про кримінальну направленість дій та поведінки ОСОБА_5 .
Наведені дані частково спростовують додану до подання характеристику на засудженого та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів того, що сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, тому підстави для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення на даний час відсутні.
З урахуванням викладеного, подання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», погодженого з головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницькій області, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1