Справа № 524/287/18
Провадження № 1-кп/524/156/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004369 від 17.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, Полтавської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовозобов`язаного, працюючого ПП ОСОБА_5 автомийником , неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину , раніше не судимого , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2017 року близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи неподалік магазину «АТБ-Маркет»,розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, буд. 3 «а», під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього , під привідом здійcнення телефонного дзвінка , заволодів мобільним телефоном марки «Sony Xperia Z 2», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 703 грн. З місця вчинення злочину зник ,майном яким заволодів розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив , що він 17.12.2017 року на зупинці громадського транспорту , неподалік від магазину "АТБ "м.Кременчука розпивав спиртні напої з потерпілим ОСОБА_6 , якого він раніше не знав , оскільки у нього розрядився мобільний телефон , він попросив у потерпілого ОСОБА_6 його мобільний телефон зателефонувати своїй співмешканці , відійшов від потерпілого , подзвонив співмешканці і поклав мобільний телефон потерпілого до кишені своїх брюк і пішов додому , через тиждень він знайшов телефон потерпілого у себе дома , але повернути його не міг , так як не знав де проживає потерпілий . У скоєному щиро кається , просить суворо не карати.Мобільний телефон ним був повернутий потерпілому, через працівників поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати кримінальне провадження за обвинуваченнм ОСОБА_7 у його відсутність, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду (а.с.16)

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину невеликої тяжкості і кваліфікує його дії по факту заволодіння майном у потерпілого ОСОБА_6 за ст.. 190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_6 , який на суворому покаранні не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, не має судимості відповідно до вимог ст. 88 ч.3 КК України , маючого на утриманні неповнолітню дитину , доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, який задовільно характеризується за місцем проживання , судимості не має, у скоєному щиро кається ,своїми діями активно сприяв розкриттю злочину , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 680 грн., так як відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено у судовому засіданні обвинувачений працював у ПП ОСОБА_5 автомийником , його середньомісячний дохід складає 4000 грн.. на утриманні батьків похилого віку він не має. Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосований .
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Sony Xperia Z 2», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 відповідно до ст. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 680 грн.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Sony Xperia Z 2», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 відповідно до ст. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1