УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада2018 року
м. Київ

справа № 428/7471/18

провадження № 51-9533 впс 18
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про направлення кримінального провадження № 0000213 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 368 КК, ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 365 КК, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установила:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК надійшли клопотання вказаних обвинувачених та їх захисників про направлення згаданого провадження із Сєвєродонецького міського суду Луганської області до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть доводів у клопотанні зводиться до того, що у цьому провадженні співробітники Служби безпеки України (далі СБУ), маючи власну зацікавленість, з метою отримання необхідного результату для прокуратури та СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюють тиск на всіх суддів Луганської області. Посилаючись на це, сторона захисту стверджує, що розгляд справи судами згаданої області є неможливим. Аргументуючи позицію, також зауважують, що всі обвинувачені, ряд свідків проживають у Харківській області, а у м. Сєвєродонецьку мешкають лише потерпілий, його захисник та один понятий.
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заяв про відкладення такого розгляду не надходило. Обвинувачений ОСОБА_11 письмово поінформував Верховний Суд про підтримання ним поданих клопотань.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримання клопотань, думку прокурора, який заперечив проти їх задоволення, перевіривши доводи, наведені у клопотаннях сторони захисту, дослідивши надані Верховному Суду документи, колегія суддів дійшла висновку, що подані клопотання задоволенню не підлягають на таких підставах.
У силу положень ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Як убачається з інформації, наданої Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, до цього суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000213 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обвинувачених за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 365 КК, а останнього ще й за ч. 4 ст. 368 КК, а також щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК. Судовий розгляд провадження не розпочато.

Згідно з обвинувальним актом указаніправопорушення було вчинено у м. Сєвєродонецьку, що відноситься до територіальної юрисдикції Сєвєродонецького міського суду Луганської області.
Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Таких підстав у поданихклопотаннях обвинуваченими та їхзахисниками не наведено, не міститься їх й у матеріалах, наданих Верховному Суду.
Законодавцем передбаченоможливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.

Проте переконливих доводів в аспекті статей 32, 34 КПК щодо необхідності направлення цього кримінального провадження з одного суду до іншого, які могли би слугувати підставою для визнання наявності виняткового випадку та які би доводили неможливість забезпечення Сєвєродонецьким міським судом Луганської області виконання завдань, установлених ст. 2 вказаного Кодексу, автори клопотань не навели.

З огляду на викладене, імперативність приписів ст. 32 КПК, колегія суддів не вбачає правових підстав для передачі кримінального провадження № 0000213 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Тому клопотання обвинувачених та захисників слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів
ухвалила:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про направлення кримінального провадження № 0000213 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 368 КК, ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 365 КК, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК, із Сєвєродонецького міського суду Луганської області до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3