В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 20.05.2018, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив необережне кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин.
Так, 20.05.2018 близько 12 години 00 хвилини ОСОБА_4 , керуючи належним йому на праві керування автомобілем "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 », рухався по трасі Н-12 «Суми-Полтава» з м.Охтирка Сумської області в напрямку м.Суми, перевозив на передньому сидінні пасажира - свою дружину ОСОБА_5 . На ділянці 65 км+500 метрів вказаної траси Н-12 «Суми-Полтава» ОСОБА_4 в кінці підйому, в порушення вимог п.14.6 ПДР України та вимог горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) ПДР України розпочав маневр обгону попутного транспортного засобу. Виїхавши на зустрічну смугу автомобіль під керуванням ОСОБА_4 переднім лівим колесом в`їхав у калюжу з деформацією асфальтового покриття, після чого автомобіль почав втрачати курсову стійкість, а ОСОБА_4 застосував робоче гальмування, при цьому не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, тобто вибору в установлених межах безпечної швидкості руху з урахуванням стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а намагався вирівняти автомобіль на проїзній частині. Проте ОСОБА_4 не впорався з керуванням і в подальшому повернув кермо автомобіля ліворуч та застосував екстрене гальмування, в результаті чого автомобіль повністю втратив керованість, з`їхав на ліве узбіччя в лівий кювет, де перевернувся.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №74 від 07.08.2018, спричинено тілесні ушкодження: «а) закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Чисельні садна та гематоми в ділянці обличчя, забійні садна носу; б) повний крайовий внутрішньо суглобовий перелом зовнішнього краю голівки ліктьової кістки без зміщення уламків. Зліва; в) закрита тупа травма живота. Гематоми та садна в ділянці живота, лівої здухвинної кістки. Розрив брижі тонкого кишечнику. Внутрішньочеревна кровотеча. Відкритий уламковий перелом середньої третини правого стегна зі зміщенням. Гострий геморагічний, травматичний шок ІІ-ІІІ ст. Тілесні ушкодження, перераховані в пункті «а» по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; в пункті «б» по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості; в пункті «в» за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №19/119/9-1/233е від 31.07.2018 у даній дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 », ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», вимог 14.6 «г» Правил дорожнього руху України, де зазначено, що «Обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості», вимог суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, яка «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей».
В діях водія ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.1, 14.6 «г» Правил дорожнього руху України, також вимог суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України. При цьому, згідно висновку вказаної судової експертизи, водій "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 » мав технічну можливість уникнути виїзду свого транспортного засобу за межі проїзної частини дороги та його перекидання і саме невідповідності дій водія ОСОБА_4 вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та, відповідно, її наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст.286 КК України винним визнав себе повністю і суду показав, що не оспорює обставин пред`явленого обвинувачення. ОСОБА_4 пояснив, що 20.05.2018 близько 12 години 00 хвилини він, керуючи належним йому на праві керування автомобілем "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 », рухався по трасі Н-12 «Суми-Полтава» з м.Охтирка Сумської області в напрямку м.Суми, при тому його дружина ОСОБА_5 була пасажиром на передньому сидінні. На ділянці дороги перед м.Тростянець, виїжджаючи із перевалу в кінці підйому, він здійснив маневр обгону попутного транспортного засобу ВАЗ 2101, та рухаючись зі швидкістю близько 80 90 км/год колесо його автомобіля потрапило до ями з калюжею води (йшов дощ), внаслідок чого машину понесло. Побачивши під час обгону, що у автомобілі, який він обганяв, пасажирами є діти, він прийняв рішення уникати зіткнення, внаслідок чого він повернув кермо уліво, натиснув на гальма, але машину знесло у кювет та перевернуло. Він та його дружина отримали травми, на місце викликали швидку. На даний час дружина потребує лікування.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяв, де просить справу слухати у її відсутності, вказала, що претензій до обвинуваченого не має, просила не позбавляти та не обмежувати волі обвинуваченому.

Крім визнання провини обвинуваченим у судовому засіданні, його вина також підтверджується матеріалами кримінального провадження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.05.2018 о 12 годині 00 хвилин на ділянці 65 км+500 метрів траси Н-12 «Суми-Полтава» за участю водія автомобіля ОСОБА_4 "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 » та пасажира ОСОБА_5 були внесені відомості до ЄРДР 20.05.2018 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України (а.с.35), в подальшому 15.08.2018 склад кримінального правопорушення був перекваліфікований слідчим із ч.1 ст.286 КК України на ч.2 ст.286 КК України (а.с.36).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №74 від 07.08.2018 ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження: «а) закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Чисельні садна та гематоми в ділянці обличчя, забійні садна носу. Б) Повний крайовий внутрішньо суглобовий перелом зовнішнього краю голівки ліктьової кістки без зміщення уламків. Зліва. В) Закрита тупа травма живота. Гематоми та садна в ділянці живота, лівої здухвинної кістки. Розрив брижі тонкого кишечнику. Внутрішньочеревна кровотеча. Відкритий уламковий перелом середньої третини правого стегна зі зміщенням. Гострий геморагічний, травматичний шок ІІ-ІІІ ст. Садна утворилися внаслідок тиснення та ковзання тупих твердих предметів, про свідчить їх характер. Решта тілесних ушкоджень утворилися внаслідок ударної дії тупих твердих предметів. Тілесні ушкодження, перераховані в пункті «а» по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; в пункті «б» по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості; в пункті «в» за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження могли утворилися в час, зазначений в ухвалі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме у пасажира переднього місця легкового автомобіля, не пристебнутого пасками безпеки при з`їзді автомобіля у кювет і в подальшому його перекиданні (а.с.47-48).
Автомобіль "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 постановою слідчого від 21.05.2018 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження, та ухвалою слідчого судді від 23.05.2018 на які накладено арешт (а.с.37,38-39).
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 23.07.2018 № 19/119/9-1/223е на момент проведення огляду автомобіля "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 » було встановлено, що гальмівна система та рульове керування знаходяться у працездатному стані, ходова частина у технічно несправному стані та непрацездатному стані та виявлені у ході огляду технічні несправності ходової частини автомобіля характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.56-65).
Висновком судової автотехнічної експертизи №19/119/9-1/233е від 31.07.2018 встановлено, що у даній дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля "ВАЗ 21124", д.н.з. « НОМЕР_1 » повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.1, 14.6 «г», Правил дорожнього руху України, а також згідно вимог суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 цих Правил. Водій вказаного автомобіля мав технічну можливість уникнути виїзду свого транспортного засобу за межі проїзної частини дороги та його перекидання та невідповідності дій водія вимогам п.12.1 ПДР України з технічної точки зору знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Всі інші невідповідності дій водія автомобіля вимогам ПДР України з технічної точки зору не знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП (а.с.68-73).
Як встановлено у судовому засіданні - органом досудового розслідування, з яким погодився прокурор, що затвердив обвинувальний акт, дії водія ОСОБА_4 кваліфіковано як такого, що порушив правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, внаслідок чого спричинено потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Однак, зазначені в диспозиції ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, є самостійними складовими злочину. Органом досудового розслідування не зазначено в обвинуваченні та не надано доказів того, що обвинувачений порушив конкретні нормативні акти, які регламентують порядок експлуатації механічних транспортних засобів та наявний причинний зв'язок між таким діянням та наслідками.

Отже, така ознака скоєння кримінального правопорушення, як «або порушення правил експлуатації транспорту», безпідставно зазначена та підлягає виключенню із обсягу пред'явленого ОСОБА_4 обвинувачення.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, так як він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2013 р.н., а обставин, що обтяжують покарання (відповідно до ст.67 КК України) - судом не встановлено.

Як вбачається із досудової доповіді щодо ОСОБА_4 - встановлено, що орган пробації , беручи до уваги інформацію , що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушення, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб (а.с.26).

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з урахуванням пом`якшуючих провину обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2013 р.н., а також враховуючи думку потерпілої, яка просила не позбавляти та не обмежувати волі обвинуваченому ОСОБА_4 , претензій матеріального та морального характеру не має до чоловіка, приймаючи до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, також беручи до уваги висновки органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини статті за інкримінований злочин обвинуваченому (відповідно до ст.69 КК України), призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд вважає, що підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, не вбачається, з огляду на те, що під час скоєння правопорушення обвинувачений не перебував у стані алкогольного, чи іншого сп`яніння, як то підтверджено висновком, а також слід врахувати необхідність для обвинуваченого володіти таким правом через стан здоров`я дружини та витратами на її лікування.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у загальному розмірі 2860 грн., відповідно до ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та у суду немає підстав для їх обрання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і по цьому закону із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто) гривень 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у загальному розмірі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 23.05.2018 на автомобіль "ВАЗ 21124", державний номерний знак « НОМЕР_1 », належний на праві керування ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 5902 18.11.2014, які після набрання вироком законної сили повернути володільцю ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1