Справа № 461/4141/18
Провадження № 1-кс/461/5330/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2018 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого - криміналіста СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000382,

в с т а н о в и в:

До Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання слідчого - криміналіста СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна мобільного телефону марки ««Samsung» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 та дві сім-карти із абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів. Клопотання обґрунтоване наступним.
03 червня 2018 року в чергову частину Самбірського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області надійшло телефонне повідомлення від чергової медсестри КЗ Самбірської ЦРЛ про те, що на лікування із вогнепальними пораненнями поступив громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що 03 червня 2018 року приблизно о 00 год. 25 хв. в місті Самборі по вулиці Мазепи, навпроти житлового будинку № 21, невстановлена слідством особа, маючи умисел на позбавлення життя із застосуванням вогнепальної зброї здійснила декілька пострілів по тілу ОСОБА_7 , спричинивши йому два вогнепальні проникаючі поранення спини в лівій половині грудної клітки із пошкодженням легені, вогнепальне поранення черевної порожнини, та наскрізне вогнепальне поранення верхньої третини правого передпліччя, з якими він був доставлений на лікування в реанімаційне відділення КЗ Самбірської ЦРЛ, де внаслідок отриманих ушкоджень помер. 03 червня 2018 року слідчим відділенням Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382, за ознаками кримінального правопорушень, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. 04 червня 2018 року прокурором подальше проведення досудового розслідування доручено слідчому управлінню ГУНП у Львівській області.

29 червня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах даного кримінального провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, цього ж дня відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після цього ОСОБА_4 було поміщено в ІТТ №5 ГУНП у Львівській області.

Згідно з клопотанням, 04 липня 2018 року у відповідності до ст.93 КПК України органом досудового розслідування було скеровано запит на предмет встановлення того чи вилучались будь-які речі у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при поміщенні його у ІТТ №5 ГУНП у Львівській області. 04 липня 2018 року на вказаний запит було отримано відповідь, що при поміщенні ОСОБА_4 у ІТТ №5 ГУНП у Львівській області 29.06.2018 р. постовими ІТТ під час його особистого огляду було вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» та дві сім-карти оператора стільникового зв`язку «Київстар», про що було складено відповідний протокол. Відповідно до протоколу особистого огляду від 29.06.2018 р. встановлено, що у ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 та дві сім-карти із абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Слідчий зазначає, що вказаний вище мобільний телефон та сім-карти 04.07.2018 у відповідності до ст.93 КПК України було витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження, як речі та предмети, що в сукупності мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні та являються речовими доказами.

В клопотанні зазначено, що вищевказані вилучені речі, мають важливе значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження, можуть містити інформацію про готування та вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема на зазначеному вище мобільному телефоні та сім-картах могли зберегтися дзвінки та/або повідомлення про зв`язки ОСОБА_4 із потерпілим чи іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення даного кримінального правопорушення або особами, які володіють інформацією про обставини його вчинення. Крім цього, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, неможливість в інший спосіб отримання відомості про вчинений злочин з метою отримання об`єктивних даних, встановлення місця знаходження знаряддя та засобів вчинення кримінального правопорушення, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, виникла слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на мобільний телефон та сім-карти, які були вилучені у ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний, власник вилученого майна, в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.
Захисники в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчого. Просили відмовити у накладенні арешту на майно.
Заслухавши пояснення слідчого та захисників, врахувавши думку підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В клопотанні слідчий зазначає, що при поміщенні ОСОБА_4 у ІТТ №5 ГУ НП у Львівській області 29.06.2018 р. постовими ІТТ під час його особистого огляду було вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» та дві сім-карти оператора стільникового зв`язку «Київстар», про що було складено відповідний протокол.
Згідно із наявною в матеріалах клопотання копією супровідного №655/42/06-18 від 04.07.2018 року на запит слідчого-криміналіста ОСОБА_3 №10688/16/03-18 від 04.07.22018 р. слідчому скеровано телефон та сім картки, що були вилучені у ОСОБА_4 .
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Ч.2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Керуючись вказаною нормою, слідчий витребував у ІТТ №5 ГУНП у Львівській області вилучені при поміщенні ОСОБА_4 до ІТТ речі останнього з метою подальшого долучення до матеріалів кримінального провадження. Проте слідчий мав право витребувати у ІТТ №5 ГУНП у Львівській області майно, яке належить вказаній установі (ІТТ).

Слідчий витребував із ІТТ №5 ГУНП у Львівській області майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 в непередбачений законом спосіб. Оскільки телефон і сім-картки не належать ІТТ керівництво вказаної установи не мало законних прав розпоряджатись цим майном без дозволу власника ОСОБА_4 та передавати належне підозрюваному майно слідчому.

Ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт,

підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду.

Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставлені в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі
і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Вказана норма закону України «Про попереднє ув`язнення» визначила статус вилучених при поміщенні ОСОБА_4 до ІТТ речей останнього. А саме вилучені мобільний телефон марки ««Samsung» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 та дві сім-карти із абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належать підозрюваному ОСОБА_4 , знаходяться на зберіганні у ІТТ №5 ГУНП у Львівській області. Це не дає право ІТТ розпоряджатись вказаними речами та передавати його іншим особам, в тому числі слідчому, без дозволу власника. Таке право не передбачено законодавством України.

Належне підозрюваному ОСОБА_4 майно може перебувати у слідчого лише з таких законних підстав як:

1)добровільне передання майна ОСОБА_4 слідчому,
2)вилучення майна слідчим під час проведення обшуку або огляду,
3)вилучення належного ОСОБА_4 майна на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.
Майно, про яке ідеться в клопотанні, на даний час знаходиться у слідчого без вище перелічених законних підстав. Тому суд не має законного права накладати арешт на вказане майно. Відтак в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 93, 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого - криміналіста СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000382 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання .

Слідчий суддя: ОСОБА_1