Справа № 495/7161/18
Номер провадження 1-кп/495/411/2018
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

13 серпня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши у залі суду відкрите підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР № 0002054за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

представник потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 14.08.2018 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважав доцільним обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення на той час, коли він обіймав посаду секретаря Затоківської селищної ради, тобто скористався своїм службовим становищем. Внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3 громаді смт. Затока заподіяно матеріальну шкоду понад 37 мільйонів гривень. Під час досудового слідства обвинувачений ОСОБА_3 переховувався від слідства у зв`язку з чим був оголошений у розшук 27.05.2016 року. Таким чином існує ризик переховування обвинуваченого від суду. Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого. З матеріалів справи вбачається, що родина обвинуваченого є засновником декількох юридичних осіб приватного права, які здійснюють господарську діяльність, торгові об`єкти (магазини), складські приміщення, а також дві бази відпочинку у смт. Затока м. Білгород-Дністровський, які надають послуги відпочинку, здійснюють торгівельну діяльність та мають можливість сплатити за обвинуваченого раніше встановлений розмір застави у вигляді 10млн. гривень. Вказане кримінальне правопорушення викликало підвищений суспільний резонанс.

Представник потерпілого Затоківської селищної ради ОСОБА_6 просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник потерпілого ТОВ «Укрбудінвест» ОСОБА_7 надала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, клопотання прокурора щодо запобіжного заходу підтримує в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає його необґрунтованим. Під час досудового слідства його підзахисний мав домовленість зі стороною обвинувачення стосовно укладання угоди про визнання винуватості та надавав у зв`язку з цим свої свідчення. Після того, як він дізнався про те, що всім підозрюваним, у тому числі і йому, будуть обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він поїхав. Стосовно тверджень прокурора про те, що його підзахисний переховує протокол сесії, то звернув увагу на те, що досудове слідство по справі вже завершено та обвинувальний акт передано до суду. Тобто всі докази зібрані. Стосовно того, що родина його підзахисного володіє певним майном, вважає, що це немає відношення до справи. Його підзахисний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, жодним потерпілим з 2016 року не подано цивільного позову про стягнення з його підзахисного матеріальної шкоди. Просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника. Заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що хворіє на цукровий діабет.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом другим КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом було встановлено, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складається з копіювання змісту обвинувального акту та посилання прокурора, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора та доданих до нього доказів, вбачається, що прокурором надано доказ того, що обвинувачений переховувався від досудового слідства. Доказів того, що обвинувачений може переховуватись від суду, стороною обвинувачення не надано. Крім того, стороною обвинувачення, як того вимагає ст. 183 КПК України, не надано доказів, що обвинувачений намагався вчинити будь-які інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у судовому засіданні судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Таким чином, на переконання суду стороною обвинувачення не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа а також те, що по справі жодним потерпілим не заявлено цивільних позовів до обвинуваченого, те, що по справі не допитано обвинуваченого, представників потерпілих та свідків, не досліджено письмових доказів, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 314, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, який діє до 11.10.2018 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району без дозволу суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за обвинуваченим ОСОБА_3 , для недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1