ЗАПОРІЗЬКІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №325/1530/18 Головуючий у 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/59/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року про арешт майна, вилученого під час огляду 21 вересня 2018 року в приміщенні складу-ангару ПМП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого по АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий СВ Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000448, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2018 року за ч.3 ст.190 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, під час збору врожаю соняшника, вчинили шахрайство у великих розмірах відносно ПП «Азовець», чим завдали вказаному підприємству збиток у сумі 520 000 гривень. На підставі ухвали слідчого судді від 20.09.2018 року по справі № 325/1530/18 в приміщенні складу - ангару ПМП «Роман», розташованого за вказаною адресою слідчим було проведено огляд, під час якого виявлено та вилучено: насіння соняшника вагою 35000 кілограмів; сміття соняшника вагою 1640 кілограмів. Майно передане під розписку представникові ПМП «Роман» ОСОБА_10 21.08.2018 слідчим винесено постанову про визнання вказаного майна речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що це майно є тимчасово вилученим, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, з метою запобігання зникнення, втрати або пошкодження, на підставі п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.
Клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею та накладено арешт на вказане в клопотанні майно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , вважає, ухвалу слідчого судді неправосудною, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 167, 168 КПК України, п.п. 4, 7, 26, 27 Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19.11.12 № 1104, зазначає, що тимчасове вилучення майна ні фактично, ні юридично не здійснювалось, оскільки майно, що на час огляду знаходилось у складі ПМП «РОМАН» по вул. Квітковій, 57, в смт Приазовське, після огляду там і залишене на зберігання тій же особі, яка відповідала за зберігання цього майна на підставі постанови іншого слідчого.
Вказує на те, що на зазначений врожай соняшнику вже накладено арешт ухвалою слідчого судді Приазовського районного суду від 15.08.2018 у справі № 325/1253/18. 24 та 25 серпня 2018 року арештований врожай зібраний слідчим та поміщений в склад ПМП «РОМАН». 18 вересня 2018 року слідчий суддя скасував раніше накладений арешт в часті заборони потерпілому ОСОБА_7 користуватися зазначеним майном, в іншій частині арешт діє до теперішнього часу.
Вказує на неможливість за нормами КПК України накладення повторного арешту майна, арештованого в іншому кримінальному провадженні. Вважає, що слідчий суддя, наклавши арешт на майно 15 серпня 2018 року, вже запобіг ризикам, визначеним ст. 170 КПК України.

В апеляційному суді:

- адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що мета арешту запобігання ризиків, втрати майна. Це питання вже вирішено судом в іншому кримінальному провадженні за клопотанням ОСОБА_7 . Після цього, як він вважає на справді причетна до вчинення злочину, звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення і цьому кримінальному провадженні постановлено оскаржувану ухвалу слідчого судді.

- прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказувала на відсутність підстав для її задоволення, вважала, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на майно з метою збереження його в якості речового доказу.

Заслухавши доповідача по справі, адвоката ОСОБА_8 , прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання слідчого про арешт майна подане у зв`язку з необхідністю забезпечення збереження речового доказу, тобто з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно вирішив питання про арешт вказаного у клопотанні майна, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
17 вересня 2018 року директор ПП «Азовець» ОСОБА_11 звернувся до Приазовського ВП ГУНП в Запорізькій області із завою, в якій просив внести відомості про вчинене ОСОБА_12 та ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, внаслідок якого вони шахрайським шляхом заволоділи майном підприємства на загальну суму 520000 грн. Предметом злочину згідно заяви є врожай соняшнику (а.с. 3).
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України за вказаною заявою були внесені до ЄРДР № 0000448 від 17 вересня 2018 року (а.с. 2).
Також з матеріалів провадження вбачається, що зазначене слідчим у клопотанні майно було вилучене під часу проведення 21 вересня 2018 року огляду приміщення складу-ангару ПМП «Роман», розташованого по вул. Квітковій, 57 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області та постановою слідчого від 21 вересня 2018 року долучено до кримінального провадження № 0000448 від 17 вересня 2018 року в якості речового доказу (а.с. 4, 8).
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, є предметом кримінального правопорушення.

Вилучене майно (насіння соняшника вагою 35 000 кг та 1640 кг сміття соняшника) мають ознаки предмета злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2018 року за № 0000448, тобто відповідає критерію речового доказу, зазначеного у ст. 98 КПК України, а тому його вилучення в ході огляду та подальше накладення арешту з метою збереження як речового доказу відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Під час розгляд клопотання слідчий суддя заслухав пояснення заінтересованих осіб, встановив те, що на даному етапі кримінального провадження власник майна не визначений. Надав належну оцінку доводам представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо неможливості накладення арешту на майно, на яке вже накладений арешт в іншому кримінальному провадженні, та обґрунтовано відхилив аргументи адвоката, зазначивши, що у цих кримінальних провадженнях різні предмети злочину: у провадженні № 0000377 врожай соняшника, що знаходився на земельній ділянці (і цей арешт в частині заборони користування ним скасований), а у даному кримінальному провадженні предметом арешту є насіння соняшника, яке зберігається в складі-ангарі ПМП «Роман».
Колегія суддів також не погоджується з аналогічними доводами апеляційної скарги і вважає таке твердження адвоката неправильним тлумаченням ч.ч. 3, 7 ст. 170 КПК України, оскільки вказані норми лише визначають, що в разі накладення арешту на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, виконанню підлягає саме ухвала слідчого судді, та не містить заборони арешту майна в іншому кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду 21 вересня 2018 року в приміщенні складу-ангару ПМП «Роман», розташованого по АДРЕСА_1 , а саме: насіння соняшника вагою 35000 кілограмів; сміття соняшника вагою 1640 кілограмів, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу Справа № 325/1530/18