Номер провадження: 11-сс/785/773/18
Номер справи місцевого суду: 506/233/18 1-кс/506/32/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах затриманого ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року про застосування до затриманого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у виді тимчасового арешту, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року частково задоволено клопотання керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області та до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосований запобіжний захід у виді тимчасового арешту строком на 18 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування до затриманого тимчасового арешту та негайно звільнити громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 з-під варти.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення вимог п.2 ч.4 ст. 583 КПК України до суду не було надано належним чином завірених копій документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; додані документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки не мають офіційного перекладу на державну мову.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22 квітня 2018 року о 05.20 год. інспектором прикордонної служби впс «Гулянка» ППр «Платоново», в порядку статей 208, 582 КПК України, затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до бази даних ДПС України «Інтерпол» та за обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку (ініціатор розшуку Російська Федерація) з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст. 290 ( отримання хабаря) та ч.1 ст.286 (перевищення службових повноважень ) КК Російської Федерації. (а.с.9-10)

За повідомленням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, компетентними органами Російської Федерації розшукується ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією щодо виставлення Червоної картки Інтерполу з фотографією та описом ОСОБА_8 (а.с.12-16).

За вказаною в Червоній картці Інтерполу інформацією, за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст. 290 (отримання хабаря) та ч.1 ст.286 (перевищення службових повноважень ) КК Російської Федерації , Московським гарнізонним військовим судом 18 липня 2017 року виданий ордер на арешт ОСОБА_8 ( а.с.13-16).

Кримінальним законодавством Російської Федерації за інкриміновані ОСОБА_8 злочини передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року (а.с.25-26).

Інкриміновані ОСОБА_8 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.3 ст.368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди) та за ч.1 ст.364 КК України (зловживання владою або службовим становищем).

Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до положень ч.6 ст.583 КПК України при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_8 слідчий суддя виходив з того, що документом, який містить дані про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, є інформація щодо виставлення Червоної картки Інтерполу, відповідно до обліків Генерального секретаріату Інтерполу, із зазначенням номеру справи, дати обрання запобіжного заходу та найменування суду, який обрав вказаний запобіжний захід.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_8 існували відповідні правові підстави - останній перебував у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави (Російської Федерації) і відносно нього Московським гарнізонним військовим судом 18 липня 2017 року виданий ордер на арешт ОСОБА_8 .

При цьому, чинний КПК України передбачає негайне звільнення особи з-під арешту у випадку, коли будуть встановлені обставини, за якими буде неможлива екстрадиція. Останні обставини можуть бути встановлені лише при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі затриманої особи (екстрадиційний арешт), що передбачено статтею 584 КПК України.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з позицією слідчого судді, який пославшись на ч.4 ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, звернув увагу, що прокурором не було надано чітких відомостей щодо терміну, на який Московським гарнізонним військовим судом виданий ордер на арешт ОСОБА_8 , а тому застосував до нього тимчасовий арешт на 18 днів.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 подана в інтересах затриманого ОСОБА_8 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 405, 407, 418, 419, 422, 583 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах затриманого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року про застосування до затриманого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у виді тимчасового арешту строком на 18 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3