УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 10, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 011 42 від 31.01.2018 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, порушеному на підставі заяви ПАТ «Альфа-Банк» щодо протиправного відчуження іпотечного майна.

У зв`язку з цим, 10.09.2018 заявник звернувся до процесуального керівника з клопотанням про передачу матеріалів кримінального провадження № 120 181 001 000 011 42 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області для об`єднання з матеріалами провадження № 420 141 100 400 000 81, що здійснюється за тим же фактом.

Водночас, прокурор на порушення вимог КПК у передбачений законом строк клопотання не розглянув, про прийняте рішення заявника не повідомив, що свідчить про бездіяльність прокурора.

У зв`язку з наведеним заявник просив слідчого суддю зобов`язати прокурора, яеий здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 011 42 розглянути клопотання від 10.09.2018 та прийняти по ньому відповідне процесуальне рішення.

У судовому засіданні з розгляду скарги заявник та його представник скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважної причини неявки суд не повідомив.

Відсутність слідчого відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, заслухавши доводи представника потерпілого та надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначений перелік осіб, яким надано право під час досудового розслідування оскаржити бездіяльність прокурора щодо нездійснення процесуальних дій, які останній зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. До таких осіб, серед інших, віднесені підозрюваний та його захисник.

У силу ст. 42 КПК підозрюваним є особа, яка повідомлена про підозру у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК.

У той же час слідчий суддя враховує, що з моменту ратифікації Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Так, відповідно до практики ЄСПЛ під «обвинуваченням» останній розуміє не лише формальне офіційне повідомлення про обвинувачення, але й інші заходи, зміст яких вказує на існування в державних органах підозри щодо причетності особи до кримінального правопорушення.

З долучених до скарги документів, зокрема ухвал слідчого судді, вбачається, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні фактично здійснюється за фактом заволодіння ОСОБА_3 та іншими особами кредитними коштами ПАТ «Альфа-Банк».

Проаналізувавши викладене у скарзі, а також долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявник органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, тобто відповідно до практики ЄСПЛ наділений такими ж права, як і підозрюваний.

Частиною 3 статті 42 КПК передбачено, що підозрюваний має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Зазначене право покладає на слідчого чи прокурора обов`язок у відповідності до ст. 220 КПК упродовж трьох днів з моменту подання клопотання розглянути його і задовольнити за наявності відповідних підстав або винести вмотивовану постанову у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання.

Відсутність у підозрюваного або його захисника на день звернення зі скаргою постанови слідчого чи прокурора про відмову у задоволенні клопотання свідчить про допущену останніми бездіяльність.

Отже, доводи скарги щодо нерозгляду клопотання не спростовані та знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Ухилення від розгляду клопотань упродовж триденного строку не звільніє прокурора від вказаного обов`язку у подальшому.

Зазначене свідчить, що бездіяльність прокурора має триваючий характер, тобто відбувається по теперішній час.

Кримінальним процесуальним законом (ч.2 ст. 220 КПК) встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється його ініціатор, а процесуальне рішення у формі постанови приймається у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання.

Отже, ґрунтується на законі вимога заявника про зобов`язання прокурора, у разі відмови у задоволенні клопотання, прийняти рішення у формі постанови.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 220, 303, 306, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 10, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 011 42, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 10.09.2018, зареєстроване за вхід. № 3000, про результати розгляду проінформувати ініціатора клопотання у відповідності до ч. 2 ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1