справа № 732/1162/18
провадження № 1-кс/732/258/18
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року м. Городня

Слідчий суддя Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , представника ТОВ «Зелена долина Полісся» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня клопотання старшого слідчого СВ Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме на зерно жита,

У С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Городнянського ВП Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на зерно жита.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000260 від 31.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 31.07.2018 року до Городнянського ВП звернувся ОСОБА_6 , мешканець с. Солонівка, Городнянського району, із заявою про те, що 29.07.2018 року громадяни ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили незаконне заволодіння належним заявнику урожаєм жита в кількості 40 тонн із земельних ділянок площею 11 га, розташованих на території Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області.

У ході досудового розслідування ОСОБА_6 пояснив, що він є головою фермерського господарства «Солонівське» з 2012 року. Займається вирощуванням сільськогосподарських культур на землях, розташованих на території Солонівської сільської ради Городнянського району. У 2016 році він оформив договори оренди з Городнянською РДА на земельні ділянки з числа невитребуваних земельних паїв, розташованих на полі між селами Солонівка, Зелене та Альошинське, на території Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Також він оформив договори оренди на земельні ділянки, розташовані на даному полі з людьми, які є власниками цих ділянок. Весною цього року він дізнався, що на 5 земельних ділянок, які рахувалися як невитребувані земельні паї, що розташовані на вказаному полі, стали оформляти право власності спадкоємці. Спадкоємці також уклали договори оренди на ділянки, на які вони набули права власності з ТОВ «Зелена долина». В цей же час, договори укладені між ним та Городнянською РДА на оренду вказаних земельних ділянок є діючими і ніхто їх не розривав та не припиняв їх дію і до нього ніхто не звертався з цим питанням. 31 липня 2018 року при об`їзді вказаного поля він побачив, що на полі на двох ділянках, загальною площею біля 11 га, хтось провів прибирання його урожаю жита. Він на цьому полі урожай ще не прибирав взагалі і нікому на це дозволу не надавав. Жито було прибране саме на тих ділянках, які раніше рахувалися як невитребувані земельні паї і на які оформляє договори оренди ТОВ «Зелена долина». Йому стало відомо, що у прибиранні належного йому урожаю приймали участь директор ТОВ «Зелена долина» ОСОБА_5 , який організував ці незаконні дії та безпосередньо виконували роботи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Також йому відомо, що викрадене зерно жита залишено на зберігання на території підприємства ФОП « ОСОБА_9 » по АДРЕСА_1 . Всього у нього викрадено біля 40 тон зерна жита, чим йому завдано матеріальних збитків.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що дійсно він на прохання ОСОБА_5 29.07.2018 року здійснив збір врожаю зерна жита на комбайні марки «Дон» на земельних ділянках, розташованих неподалік с. Солонівка, а саме на тих ділянках, на які вказував ОСОБА_5 та зібране зерно жита перевіз на територію господарства гр-на ОСОБА_9 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він в 2018 році взяв в оренду три земельні ділянки, розташовані на території Солонівської сільської ради та здійснив на них збір врожаю зерна жита, яке перевіз на територію господарства ОСОБА_9 , частину якого він орендує.

У ході огляду господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , та яке належить ОСОБА_9 , було виявлено під навісом зерно жита, яке насипано в купу розмірами 13х7х03,7. Вказане зерно було вилучено та передано на зберігання власнику господарства ОСОБА_9 ..

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що господарство, розташоване у АДРЕСА_2 , належить йому на праві приватної власності. На деякий час він дозволив користуватися вказаним господарством своєму знайомому ОСОБА_5 .

У ході огляду вказаного господарства були присутні ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , між якими виник спір з приводу права власності на вказане зерно, але на прохання надати документи на вказане зерно жита та на його обсяги, жодна із сторін будь-яких документів не надала.

Враховуючи те, що вилучене зерно жита може бути набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення необхідно заборонити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим особам розпоряджатися вилученим майном будь-яким чином та використовувати його, шляхом накладення арешту на це майно.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у клопотанні.
У судовому засіданні прокурор Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 підтримав відповідне клопотання слідчого про арешт майна та просив його задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в клопотанні на обґрунтування наявності підстав для накладення арешту на зерно жита. Зазначив, що зерно жита було тимчасово вилучено, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 ..
Директор ТОВ «Зелена долина Полісся» ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував з приводу задоволення клопотання на накладення арешту на зерно жита. Вказав, що це зерно жита не має ніякого відношення до цього кримінального провадження, оскільки зібране з земельних ділянок, які знаходяться у приватній власності фізичних осіб і передані в оренду ТОВ «Зелена долина Полісся». Крім того, звернув увагу на те, що оскільки зерно жита вилучено і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , він позбавлений можливості доступу до нього для технологічної обробки цього зерна, що призводить до його псування.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду клопотання останній повідомлявся телефонограмою, вказав про неможливість явки до суду за станом здоров`я.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на зерно жита є необґрунтованими та відповідне клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У провадженні СВ Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000260, зареєстроване 31.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Розслідуванням здійснюється щодо факту незаконного заволодіння громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 належним ОСОБА_6 урожаєм зерна жита в кількості 40 тонн.
Виявлене у господарстві ОСОБА_12 зерно жита згідно протоколу огляду місця події від 31.07.2018 року вилучено до Городнянського ВП ГУНП та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 .. При цьому останній за зберігальною розпискою від 31.07.2018 року зобов`язався зберігати насипане в купі розмірами 13м на 7м на 0,3 м зерно жита до вирішення питання по справі.
Постановою від 01.08.2018 року старший слідчий СВ Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_4 визнав речовим доказом зерно жита та залишив його на зберігання під розписку ОСОБА_9 ..

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частина 2 ст. 179 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами, за правилами ст. 98 КПК України, визнають матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання слідчий та прокурор, роблячи припущення, що зерно жита може бути набутим у результаті вчинення кримінального правопорушення, посилались на те, що вилучена купа зерна жита визнана речовим доказом і на неї слід накласти арешт. Однак ні слідчий, ні прокурор так і не змогли пояснити яким чином незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому слід звернути увагу на той факт, що вказане зерно жита вже вилучено і визнано речовим доказом, воно передано і знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 , що відповідно позбавляє як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_5 можливості користуватися і розпоряджатися цим майном і це підтвердив у судовому засіданні ОСОБА_5 ..

Частина 11 статті 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Натомість доводи слідчого та прокурора, наведені у судовому засіданні на обґрунтування відповідного клопотання про арешт майна, не доводять існування вищевказаних обставин та не підтверджені відповідними доказами.

Стаття 171 КПК України, якою визначено зміст клопотання слідчого прокурора про арешт майна, передбачає, що у клопотанні повинно бути в обов`язковому порядку зазначено перелік і види майна, що належить арештувати. Разом з тим, у клопотанні слідчий просить накласти арешт на зерно жита, без конкретизації цього майна і його ваги, в той час як у матеріалах справи маються суттєві розбіжності навіть у розмірах тієї купи зерна жита, яку було вилучено ( протокол огляду місця події купа розміром 13х7 метра та висотою 30 см, постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання купа розмірами 13х7х03,7м ), що позбавляє слідчого суддю можливості конкретизувати майно, яке підлягає арешту.

Арешт майна є одним із різновидів заходів забезпечення кримінального провадження. Натомість в судовому засіданні ні слідчий, ні прокурор не довели необхідність такого забезпечення у даному кримінальному провадженні, як і не довели наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме на зерно жита.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з моменту оголошення, а учасниками, які не були присутні при розгляді клопотання в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1