Справа № 646/3697/18
№ провадження 1-кс/646/3358/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування,

в с т а н о в и в:

Захисник звернувся до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить зобов`язати процесуального керівника прокуратури Харківської області виконати певні дії, а саме провести обшук та вилучення автомобілів, накласти арешт на майно, помістити вилучені автомобілі на спеціальну автостоянку з обмеженим доступом.

22.08.2018 року після повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з відрахуванням зі штату Червонозаводського районного суду м. Харкова судді ОСОБА_4 із закінченням шестимісячного строку відрядження надійшла вищевказана скарга.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Уповноважена особа прокуратури Харківської області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності представника прокуратури Харківської області з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Заслухавши особу, яка звернулась зі скаргою, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів скарги убачається, що слідчим суддею ОСОБА_4 справа призначалась до розгляду у судовому засіданні, що свідчить про відкриття провадження за скаргою.

Встановлено, що до ЄРДР № 0000272 від 15.03.2018 р. внесено відомості за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом зіткнення автомобіля «Хюндай Елантра» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Тойота RAV-4» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого двох водіїв та пасажира з різним ступенем тяжкості тілесних ушкоджень доставлено до ХМКЛШМНД ім. проф. Мещанінова.

ОСОБА_3 29.05.2018 р. звернувся до прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_7 з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000272, а саме провести обшук та вилучення автомобілів, помістити вилучені автомобілі на спеціальну автостоянку з обмеженим доступом. З вимогою про накладення арешту до прокурора ОСОБА_3 не звертався.

Постановою процесуального керівника прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 31.05.2018 р. відмовлено у задоволені вищезазначеного клопотання ОСОБА_3 .

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відтак вимога заявника, якою він просить зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні - процесуального керівника ОСОБА_7 провести обшук та вилучення автомобілів, накласти арешт на майно, помістити вилучені автомобілі на спеціальну автостоянку з обмеженим доступом не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора; 2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги. Отже, у ч. 2 ст. 307 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Оскільки справа за скаргою ОСОБА_3 призначалась до розгляду у судовому засіданні в іншому складі суду, тобто провадження за скаргою відкрито, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

.

Слідчий суддя: ОСОБА_1