АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2543/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363та накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 212 купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 21 200 доларів США;
- 4 купюри номіналом 100 (сто) євро на загальну суму 400 євро;
- 8 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро на загальну суму 400 євро.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти в сумі 21 200 доларів США та 800 Євро.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що на момент звернення до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на належні ОСОБА_6 грошові кошти, органу досудового розслідування було відомо про наявність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року, якою зобов`язано старшого слідчого з ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_10 , або іншого слідчого, який на даний час буде здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000064 повернути ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 21 200 доларів США та 800 Євро, які були вилучені під час обшуку за місцем її проживання.

Також, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ОСОБА_6 не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 000064, обвинуваченою, або особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи та не має жодного відношення до обставин кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність оскаржуваної ухвали, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_11 , не пізніше 2014 року, з метою незаконного особистого збагачення, розробив злочинну схему заволодіння грошовими коштами з платіжних карток третіх осіб.
Зокрема, ОСОБА_11 підшукав в мережі Інтернет сайт «dumps.pw», на якому невстановленими в ході досудового слідства особами здійснювався продаж ідентифікаційний даних (т.зв. «дампів»), незаконно зчитаних ними з магнітних стрічок платіжних карток користувачів на території США, достатніх для створення дублікатів таких карток та проведення за їх допомогою платежів без згоди та відома законних власників.
При цьому, ОСОБА_11 був достовірно поінформований, що емітенти (видавники) платіжних карток з метою недопущення незаконного використання таких дублікатів мають системи боротьби із шахрайством (т.зв. «антифрод»), який полягає у відстеженні підозрілих операцій по картці за певними критеріями та блокуванні їх у разі виявлення ознак шахрайства. Зокрема, такі системи блокували використання картки в адміністративно-територіальних одиницях, відмінних від місця проживання або перебування законного користувача (в даному випадку - поза межами відповідного штату в США).
Крім того, вказані «дампи» не містили відомостей стосовно ПІН-кодів карток, які підлягали дублюванню, що унеможливлювало пряме зняття з них коштів за допомогою банкоматів або придбання товарів на значні суми (як правило, більше 100 доларів США за одну транзакцію, в залежності від емітента).
Таким чином, дублікати платіжних карток, можливість виготовлення яких отримав ОСОБА_11 , могли бути використані лише на території США та лише для придбання товарів без прямого зняття готівки.
У зв`язку з цим, ОСОБА_11 прийняв рішення підшукати співучасників для описаної вище протиправної діяльності та організувати їх виїзд на територію США, використовуючи наявні у нього зв`язки у вказаній країні.
По прибутті на територію США співучасники ОСОБА_11 мали придбати обладнання, необхідне для створення дублікатів платіжних карток (пристрій для запису магнітних стрічок, а також заготовки з магнітними стрічками), придбати «дампи» на вказаному сайті та виготовити необхідну кількість дублікатів.
Далі співучасники ОСОБА_11 мали використовувати вказані картки для придбання в роздрібних торгових мережах на території США подарункових сертифікатів (т.зв. «гіфт-карток») відомих торгових мереж або Інтернет-магазинів (« ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «AppleStore», «iTunes» та ін.), які могли бути використані взамін грошових коштів для придбання товарів у вказаних мережах. При цьому, для придбання товарів за вказаними подарунковими сертифікатами необхідні були лише їх секретні коди, розміщені під захисним покриттям, без фізичної наявності самої картки (аналогічно карткам поповнення мобільного рахунку).
Після придбання достатньої кількості подарункових сертифікатів співучасники ОСОБА_12 мали зітерти захисні покриття на їх секретних кодах, сфотографувати дані сертифікати з відкритими секретними кодами та переслати отримані зображення ОСОБА_11 засобами електронної пошти. В результаті ОСОБА_13 мав отримати у своє розпорядження зображення подарункових карток з відкритими секретними кодами, достатні для легальної купівлі за них товарів або послуг без фізичного переміщення вказаних сертифікатів через митний кордон України.
Крім того, ОСОБА_11 через мережу Інтернет підшукав невстановлених осіб, які здійснювали придбання кодів подарункових сертифікатів в обмін на сурогатні гроші (т.зв. «криптовалюту») «Біткоін», що дозволяло здійснювати такі операції без розкриття реальних даних контрагентів між собою.
В подальшому отримані в результаті вищеописаних дій «Біткоіни» ОСОБА_11 планував обмінювати на готівкову українську гривню або долари США. При цьому співучасникам, які діяли на території США, ОСОБА_11 мав виплачувати грошову винагороду в розмірі 0,75 номінальної вартості переданих йому подарункових сертифікатів.
Після розробки даної злочинної схеми ОСОБА_13 , достовірно усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку описаних вище дій, у період з 2014 року по теперішній час підшукав на території України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яким розповів описану злочинну схему та запропонував прийняти участь в даній протиправній діяльності в якості його співучасників. На дану пропозицію вказані особи погодились, після чого ОСОБА_11 , діючи як організатор запланованого злочину, організував виїзд вказаних осіб до США та здійснював керівництво їх подальшими діями.
Так, вказані особи, знаходячись на території США, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , який знаходився на території України, та під керівництвом останнього, придбали необхідні для описаної протиправної діяльності пристрої для запису магнітних стрічок на картках, заготовки карток з магнітними стрічками, а також «дампи» реальних платіжних карток, емітованих банками або іншими уповноваженими установами на території США.
Далі вказані особи, знаходячись на території США, діючи за вказівками та під керівництвом ОСОБА_11 , який знаходився на території України, з використанням зазначених засобів, а також електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерів) у період з 2014 року по теперішній час систематично здійснювали запис придбаних «даймів» на магнітні стрічки заготовок платіжних карток, здійснюючи таким чином їх підробку (точна кількість підроблених платіжних карток в ході досудового слідства не встановлена, але не менше, ніж 97 штук).
Крім того, у вказаний період часу перелічені особи, знаходячись на території США, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , який знаходився на території України, та під керівництвом останнього, використовуючи вищевказані дублікати платіжних карток, підроблені за допомогою електронно-обчислювальної техніки, систематично здійснювали обман логічного захисту електронних платіжних систем, видаючи такі підроблені платіжні картки за справжні, і таким чином на даний час заволоділи майном - подарунковими сертифікатами торгівельних мереж та Інтернет-магазинів на суму не менш, ніж 3 млн. 762 тис. 501 долар США, що, згідно курсу Національного банку України станом на 09.06.2017, складає 98 млн. 386 тис. 443 гривні та, згідно примітки 4 ст. 185 КК України, становить особливо великий розмір.
В подальшому ОСОБА_11 , згідно раніше досягнутої домовленості із переліченими особами, отримував від них засобами електронної пошти фотознімки вказаних подарункових сертифікатів з відкритими секретними кодами. При цьому, вказані фотознімки були достатніми для придбання в майбутньому будь-якого майна у відповідній торговій мережі або Інтернет - магазині на суму номіналу сертифікату, а отже являли собою майнове право як різновид майна в розумінні ст. 190 ЦК України.
Після отримання зображень подарункових сертифікатів, ОСОБА_11 , достовірно усвідомлюючи що дане майно отримане в результаті вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 190 КК України, вчинював з ними правочини шляхом продажу невстановленим в ході досудового слідства особам за сурогатні гроші («криптовалюту») «Біткоін», яку в подальшому за невстановлених в ході досудового слідства обставин обмінював на українські гривні та долари США.
Всього ОСОБА_11 за описаних вище обставин було продано зображень подарункових сертифікатів з відкритими секретними кодами на суму не менш, ніж 3 млн. 762 тис. 501 долар США, що згідно курсу Національного банку України станом на 09.06.2017 складає 98 млн. 386 тис. 443 гривні та, згідно примітки 3 ст. 209 КК України, становить особливо великий розмір.
Крім того, після переведення сурогатних грошей «Біткоін», отриманих в результаті вчинення описаних вище суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 190 КК України, в українську гривню, ОСОБА_11 , достовірно усвідомлюючи, що вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення зазначених суспільно небезпечних діянь, 13.10.2016 використав їх для придбання на свою користь автомобіля «AudiA8», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також для придбання на користь третьої особи - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (рідна сестра ОСОБА_14 ) - 19.12.2015 та 09.03.2016 автомобілів «LexusRX 350», номер кузова НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та «Mercedes-BenzCLA 200», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .
Крім того, зазначено, що ОСОБА_11 , перебуваючи на території України, здійснював обмін криптовалюти «Біткоін» на готівковий долар США через Інтернет-ресурс «utbs» (електронна адреса « ІНФОРМАЦІЯ_13 »). Також через вказаний ресурс він здійснював перерахунок грошових коштів, у тому числі в іноземній валюті, особам, які перебували на території США. При цьому, ОСОБА_11 при використанні вказаного сервісу мав ім`я користувача (псевдонім) « ОСОБА_23 », адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_14 та номер телефону НОМЕР_7 .
Всього в період з 03.11.2015 року по теперішній час ОСОБА_11 через вказаний сайт здійснено перерахування грошових коштів на загальну суму 608 тис. 846 тис. доларів США. При цьому, відомості про власників, наявність будь-яких дозволів або найменування юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, які здійснюють дану діяльність, на вказаному сайті відсутні.
Як зазначає орган досудового розслідування, частину грошових коштів, отриманих у вищеописаний протиправний спосіб, ОСОБА_13 зберігає вдома у своєї бабусі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення 30.06.2017 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . було виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, зокрема 212 купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 21 200 доларів США, 4 купюри номіналом 100 (сто) євро на загальну суму 400 євро, 8 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро на загальну суму 400 євро.
Згідно відомостей інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та Реєстру самозайнятих осіб, наданих ДФС України, ОСОБА_6 за період з 01.01.1998 року по 30.06.2017 отримала близько 133 000. грн. прибутку за 19 років.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 від 15.02.2018 року , грошові кошти, а саме 212 купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 21 200 доларів США, 4 купюри номіналом 100 (сто) євро на загальну суму 400 євро, 8 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро на загальну суму 400 євро, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000363.

03.04.2018 року слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363, а саме: 212 купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 21 200 доларів США; 4 купюри номіналом 100 (сто) євро на загальну суму 400 євро; 8 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро на загальну суму 400 євро, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним, накладення якого обґрунтовував необхідністю збереження речових доказів.

05.04.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000363, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, з огляду на те, що існує необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим до клопотання, кримінальне провадження здійснюється за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України, з метою незаконного особистого збагачення.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_6 , разом з тим, стороною обвинувачення не надано, а слідчим суддею не було доведено необхідність накладення такого арешту, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речових доказів грошових коштів, що були арештовані.

В матеріалах, доданих слідчим до клопотання зокрема і у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань, що вбачається з витягу доданого до клопотання, відсутні будь-які дані, які б підтверджували обставини, при яких ОСОБА_6 набула грошові кошти злочинним шляхом, крім того, в рамках кримінального провадження останній не повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі та у судовому засіданні представник та власник майна зазначили, що грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку 30.06.2017 року, отримані ОСОБА_6 законним шляхом. На підтвердження вказаних обставин представником ОСОБА_7 надано копіївиписки з банку, а саме: звітів по депозитам з ПАТ " Комерційний банк "Надра", які підтверджують наявність грошових коштів задовго до початку здійснення досудового розслідування.

Вказане свідчить про недостатність доданих до клопотання слідчим доказів, що грошові кошти, які були вилучені є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України та існує необхідність накладення на них арешту у кримінальному провадженні.

Зокрема, виходячи зі змісту клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що останнє взагалі не містить чітких підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту грошових коштів ОСОБА_6 , передбачених вимогами ст. 170 КПК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту на грошові кошти, що свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою з метою збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363та накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , а саме: 212 купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 21 200 доларів США; 4 купюри номіналом 100 (сто) євро на загальну суму 400 євро;

8 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро на загальну суму 400 євро, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 про накладення арешту шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , а саме: 212 купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 21 200 доларів США; 4 купюри номіналом 100 (сто) євро на загальну суму 400 євро; 8 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро на загальну суму 400 євро, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3