Справа № 212/1114/18
У Х В А Л А

10 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000208 від 23.01.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у відношенні якого застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 , знаходячись на волі зможе впливати на потерпілу, також є ризик впливу на свідка, який ще не допитаний, вчинення нового злочину.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження терміну тримання під вартою, просили змінити на домашній арешт, обґрунтовуючи відсутністю потерпілої в місті, яка виїхала за кордон, а тому у обвинувачений не зможе на неї вплинути, обвинувачений має постійне місце проживання, усвідомив свою поведінку, перебуваючи під вартою, зобов`язався виконувати процесуальні вимоги суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Також, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час ще не виходить за межі розумного строку. Він на даний час відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не зменшилися ризики, що були визначені під час обрання запобіжного заходу, зокрема незаконного впливу на потерпілу, впливу на свідка, який ще не допитаний, при цьому суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, інших доказів суду не було надано, відсутність доказів, на які посилалися захисник та обвинувачений щодо відсутності потерпілої, і тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду, оскільки, на думку суду, інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто по 08 липня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1