Провадження № 1-кп/679/52/2018
Справа № 679/285/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників : ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальне провадження № 0000414 про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нетішин Хмельницької області, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, з середньою - спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 07.12.2017 року Нетішинським міським судом за ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Нетішин Хмельницької області, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, з середньою - спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Нетішин Хмельницької області, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, з середньою - спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні банкетного залу кафе-бару «Імператор», що по вул. Михайлова, 20, в м. Нетішин Хмельницької області, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи існуючими в суспільстві нормами моралі та ігноруючи при цьому елементарні правила поведінки, безпричинно підійшов до ОСОБА_8 , стягнув із нього шапку та умисно спричинив один удар рукою в область голови. В подальшому в конфлікт втрутився ОСОБА_11 та під час чого, керуючись єдиним хуліганським мотивом спричинив удари руками для ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої протиправні злочинні дії, перебуваючи в приміщенні коридору вказаного закладу ОСОБА_11 спричинив один удар передпліччям, кілька ударів руками в область голови та два удари ногами в область тулуба для ОСОБА_14 , якому під час цього ОСОБА_10 спричинив один удар рукою в область тулуба, два удари рукою в область голови, два удари ногою в область тулуба, а також ОСОБА_9 заподіяв три удари рукою в область голови, два удари ногою в область тулуба.

Після чого, ОСОБА_11 вагою власного тіла повалив ОСОБА_14 на підлогу, де разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 нанесли по одному удару ногою в область голови ОСОБА_14 . Надалі, ОСОБА_10 спричинив один удар рукою в область голови та ОСОБА_9 один удар ногою в область тулуба для ОСОБА_14 , який виходив із приміщення.

Крім того, в ході цього ж конфлікту, з хуліганських мотивів ОСОБА_15 безпричинно спричинив один удар в область голови ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому вказав, що приблизно біля 01 години в кафе-барі «Імператор» він зі своїми друзями відпочивав, а за сусіднім столиком чоловік надів головний убір - «балаклаву». Після чого ОСОБА_10 попросив його зняти її, в наслідок чого почалась суперечка, ОСОБА_10 впав на підлогу і почався конфлікт між потерпілими та ОСОБА_10 . В той час до нього підійшла за столик офіціантка та попросила, щоб він допоміг їй врегулювати даний конфлікт, тому він взяв ОСОБА_7 за куртку, оскільки той шарпався з ОСОБА_11 щоб відтягнути його, при цьому порізав собі руку ножем, який був у кармані ОСОБА_7 та випав під час шарпанини, а бармен на ім`я ОСОБА_16 викинула даний ніж на вулицю. При цьому ОСОБА_9 не заперечував, що він дійсно наніс три удари в голову ОСОБА_7 , один удар в ногу та один удар в тулуб, за те, що він його штовхав. Водночас попросив у ОСОБА_7 в залі суду вибачення та зауважив на тому, що іншим потерпілим він ударів ніяких не наносив. Крім того, висловив своє розуміння того, що його поведінка була протиправною, оскільки він знаходився в громадському місці і своїми діями заважав іншим відвідувачам кафе-бару відпочивати. Заувачив на тому, що в деякій мірі розуміє таку реакцію ОСОБА_10 на те, що ОСОБА_8 одівав собі на голову «балаклаву», оскільки ОСОБА_10 був на війні і «балаклава» викликала його таку реакцію.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 КК України визнав повністю, проте заперечив щодо того, що він спричинив потерпілим такі тілесні ушкодження, як зазначені в обвинувальному акті, оскільки вважає, що від його дій не могли настати такі наслідки. Також пояснив, що 14.11.2017 року приблизно біля 01 години в кафе-барі «Імператор» він зі своїми друзями відпочивав, а за сусіднім столиком чоловік надів головний убір- «балаклаву». Після чого він попросив його зняти її, а потім сам її зняв з нього, в наслідок чого почалась суперечка та він впав на підлогу, бо ззаду хтось накинувся на нього і його повалив, в результаті чого почався конфлікт між потерпілими та ним, внаслідок чого він зазнав тілесних ушкоджень. Потім підбіг його брат ОСОБА_11 та бармен на ім`я ОСОБА_16 з проханням вийти в коридор кафе-бару. Вже в коридорі він вдарив ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , при цьому пояснив, що така його реакція на надівання чоловіком «балаклави» викликана тим, що він будучи на війні перебував у полоні, де зазнавав систематичного психологічного та фізичного насильства від осіб «наглядачів», які постійно були в «балаклавах» і тому в той час коли побачив даний головний убір він відчув якусь загрозу для себе. При цьому зазначив, що удари ОСОБА_8 він не наносив в залі кафе-бару. Водночас розуміє, що його поведінка була протиправною, оскільки він знаходився в громадському місці і своїми діями заважав іншим відвідувачам кафе-бару відпочивати. Попросив вибачення у потерпілих в залі суду. Також зазначив, що він при даному конфлікті з потерпілими випадково побив посуд в кафе-барі, але на наступний день відшкодував її, заплативши кошти в розмірі, які йому вказала адміністрація кафе-бару. Вказав, що не мав умислу на вчинення хуліганських дій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 КК України визнав повністю, проте заперечив щодо того, що він спричинив потерпілим такі тілесні ушкодження, як зазначені в обвинувальному акті, оскільки вважає, що від його дій не могли настати такі наслідки. Також пояснив, що 14.11.2017 року приблизно біля 01 години в кафе-барі «Імператор» він зі своїми друзями відпочивав, а за сусіднім столиком ОСОБА_8 надів головний убір - «балаклаву». Зазначив, що розмови між братом та ОСОБА_8 не чув, проте бачив, як його брат ОСОБА_10 сам зняв «балаклаву» з ОСОБА_8 , в наслідок чого почалась суперечка і його брат впав на підлогу, бо ОСОБА_6 накинувся на нього ззаді та його повалив, в результаті чого почався конфлікт між потерпілими та його братом, внаслідок чого його брат зазнав тілесних ушкоджень. Потім він та бармен на ім`я ОСОБА_16 підбігли до брата - ОСОБА_11 з проханням вийти в коридор кафе-бару. Вже в коридорі він вдарив два рази ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , при цьому пояснив, що вдарив ОСОБА_7 , бо той мав при собі ніж, а він його хотів затримати до приїзду працівників поліції, щоб останні це зафіксували. Проте потерпілий ОСОБА_7 штовхався та виривався, тому він на нього розсердився та вдарив. Водночас розуміє, що його поведінка була протиправною, оскільки він знаходився в громадському місці і своїми діями заважав іншим відвідувачам кафе-бару відпочивати. Попросив вибачення у потерпілих в залі суду. Вказав, що не мав умислу на вчинення хуліганських дій.

Крім визнання вини самими обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх вина у вчиненні хуліганства за встановлених судом обставин об`єктивно підтверджується, дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 14.11.2017 року приблизно о 00 год. він і ще двоє його знайомих відпочивали в кафе «Імператор», пізніше до них ще за стіл підсів ОСОБА_8 . Через деякий час в кафе зайшли обвинувачені в компанії дівчат та сіли за сусідній столик. Вказав, що хтось з обвинувачених образливими словами сказав щось ОСОБА_8 , а потім коли останній надівав собі на голову шапку, то до нього підійшов один з братів « ОСОБА_17 » та звернувся до нього з словами нецензурної лайки з метою образи і надів йому на очі шапку. На такі дії обвинуваченого, він з потерпілим ОСОБА_14 зробили йому зауваження, після чого почалась шарпанина, під час якої його хтось один з братів « ОСОБА_17 » повалив на землю та наніс кілька ударів. ОСОБА_6 зазначив, що він побіг до автомобіля, щоб викликати поліцію, а коли повернувся, то конфлікт між обвинуваченими та іншими потерпілими був уже в коридорі кафе, де він бачив, як ОСОБА_11 та ОСОБА_10 наносили удари ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . Також зазначив, що ОСОБА_8 не мав при собі «балаклави», а мав звичайну шапку, а в ОСОБА_7 не було при собі ножа. Крім того, додав, що він претензій до обвинувачених не має, проте йому прикро за їх поведінку, вважає, що якщо вони визнають вину то для них можливо призначити несуворе покарання, а якщо ні- найсуворіше;

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який суду показав, що повністю підтримує показання потерпілого ОСОБА_6 , оскільки вони відповідають дійсності. Крім того, зазначив, що йому наносили всі обвинувачені удари в різні частини тіла, а хто який удар конкретно наносив він не пам`ятає. Заперечив щодо існування в нього ножа та в ОСОБА_8 головного убору - «балаклави». Щодо визначення міри покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду, але зазначив, що така поведінка обвинувачених заслуговує на суворе покарання;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду показав, що 14.11.2017 року він в кафе «Імператор» був запрошений ОСОБА_6 за столик, за яким він сидів та відпочивав. Через деякий час він хотів вийти на вулицю, а коли почав на голову надівати шапку, оскільки було холодно, то до нього підійшов ОСОБА_10 та різким рухом зірвав її з його голови та словесно його ображав, на що ОСОБА_6 зробив ОСОБА_10 зауваження. Що було далі він не знає, оскільки вийшов на вулицю і вже там побачив, що до кафе під`їхала охорона. Зазначив, що обвинувачених він пробачив та просив їх суворо не карати;

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 14.11.2017 року він в кафе «Імператор» відпочивав разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а через деякий час до них підійшов ще один потерпілий, проте він не знає, як його звати. Події, які відбувались в залі кафе він не бачив, а бачив лише конфлікт в коридорі кафе, де він розбороняв усіх учасників конфлікту та зазнав кілька безпричинних ударів в шию та обличчя. Щодо призначення обвинуваченим покарання поклався на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду показав, що в грудні 2017 року він виїхав на виклик до кафе-бару «Імператор», оскільки там спрацювала «тривожна кнопка», а він працює охоронцем в охоронній фірмі «Явір 2000», що здійснює охорону даного закладу. Коли він під`їхав до кафе-бару, то побачив, що в його коридорі відбувається бійка за участю ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , при цьому, вказав, що ініціатора бійки він не бачив, але розбороняв потерпілих з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та відтягував останніх, оскільки їх знає. Після того, як приїхала поліція, то всі заспокоїлись та бійки більше не було;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що в він виїхав на виклик до кафе-бару «Імператор», оскільки там спрацювала «тривожна кнопка», а він працює охоронцем в охоронній фірмі «Явір 2000», що здійснює охорону даного закладу. Коли він під`їхав до кафе-бару, то побачив, що в його коридорі відбувається бійка в якій брали участь ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Також ОСОБА_19 , вказав, що чув, як останні та бармен на ім`я ОСОБА_16 вказували на якийсь ніж, а ОСОБА_9 мав поріз на руці. Під час бійки, яка супроводжувалась нецензурною лайкою, він на місце події викликав наряд поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка суду показала, що ввечері вона зустрілась з обвинуваченими і вони пішли відпочивати до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Під час того, як вони сиділи за столиком, вона помітила потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які дали ОСОБА_8 головний убір - «балаклаву», яку останній надів на голову. В той час ОСОБА_10 попросив ОСОБА_8 зняти даний головний убір та дав йому легкий «під затильник», на таке його прохання та поведінку вона почула обурення потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 повалив ОСОБА_10 на підгогу та вдарив його по обличчю. ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в цей час сиділи за столиком, а потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали шарпанину з ОСОБА_10 . Побачивши, що відбувається ОСОБА_11 підбіг до них і втрутився з метою захисту свого брата - ОСОБА_10 . Проте, вона та ОСОБА_9 продовжували сидіти за столиком, але до них підбігла офіціантка та попросила останнього допомогти розборонити учасників шарпанини. Після втручання обвинуваченого ОСОБА_9 , всі учасники шарпанини вийшли в коридор та продовжували свої дії. Потім вона побачила, як ОСОБА_11 та ОСОБА_10 почали кричати, що у потерпілих є ножі і один з них вибив у ОСОБА_7 ніж з рук, а бармен на ім`я ОСОБА_16 підняла та викинула ніж на вулицю. Коли почалась розмова про ніж, який бачили у ОСОБА_7 , останній втік з місця події. Також зазначила, що бачила, як потерпілий ОСОБА_6 штовхав ОСОБА_9

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка суду показала, що працює барменом в ресторані «Імператор» і під час подій, по яких вона являється свідком була на своєму робочому місці - на зміні. Вказала, що вона була свідком того, як в кафе-барі відпочивали дві компанії потерпілих та обвинувачених. Бачила той момент, коли ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 , який надівав на голову шапку, яка була довгої форми і яку він надіваючи скручував у трубочку та зняв її з його голови, при цьому вдаривши його чи по шиї, чи в плече. В цей момент ОСОБА_6 встав за стола та зробив ОСОБА_10 зауваження, а саме сказав до останнього: «Знайди собі рівню». Після чого обвинувачені підійшли до столика потерпілих, які встали та почалась бійка. Учасники бійки кілька хвилин билися в залі ресторану, а потім перейшли в коридор ресторану і там її продовжили. Вона намагалася весь час, протягом якого тривала бійка, учасників бійки розборонити, проте їй це не вдавалось і вона викликала службу охорони. Після того,як приїхала охорона та поліція бійка закінчилась і заклад продовжив свою роботу, але коли відбувалась бійка, то заклад не працював у звичному режимі. Зазначила, що не бачила, що з кармана ОСОБА_7 вилетів ніж, а бачила, що під час бійки на підлогу впав якийсь не відомий їй предмет, який вона викинула на вулицю;

- даними висновку експерта № 182 від 15.11.2017 року дослідженого в судовому засіданні, з яких вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, такі, як: синень з підшкірною гематомою лобної ділянки голови справа, синця задньо-лівої бокової поверхні шиї, синця в ділянці правої брови, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи, синця в ділянці верхньої поверхні правого плечового суглобу. Вказані тілесні ушкодження виникли від локальної ударної дії тупого(их) предмету(ів), якими могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети, за властивостями та локалізацією не відповідають механізму спричинення внаслідок падіння з висоти власного зросту та відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, за властивостями давності виникнення може відповідати часу травмування вказаного в постанові від 14.11.2017 року;

- даними висновку експерта № 187 від 21.11.2017 року дослідженого в судовому засіданні, з яких вбачається, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, такі як: садна лобної ділянки зліва, синця нижньої повіки правого ока, синця правої ключичної, забій правого плечового суглоба. Вказані тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами, мають ознаки ударного механізму дії, та ударного механізму виникнення в поєднанні з тертям - зсувом. Місцями прикладання травмуючих контактуючих поверхонь явились ділянки передньої поверхні тіла - лобна зліва, ділянка правого ока справа, ділянка передньої поверхні грудної клітини у верхній третині справа. На час виникнення вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 перебував передньою поверхнею тіла до напрямку дії травмуючих предметів, та могли виникнути як внаслідок нанесення ударів, так і при падінні з висоти власного зросту та відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, за властивостями давності виникнення може відповідати часу травмування вказаного в постанові від 14.11.2017 року;

- даними висновку експерта № 189 від 24.11.2017 року дослідженого в судовому засіданні, з яких вбачається, що у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження, такі як: синець повік лівого ока, синець в ділянці лівої брови, синець верхньої повіки правого ока, крововилив під слизову оболонку верхньої губи з розривом слизової оболонки та травмуванням коронкової частини другого зуба верхньої щелепи справа, синець передньо-внутрішньої поверхні у верхній третині лівої гомілки, синець з осадненням зовнішньої поверхні правого передпліччя в середній третині, садно передньої поверхні правого передпліччя в нижній третині. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого(их) предмету(ів), якими могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети, мають ознаки локальних ударних прикладань травмуючих предметів, та ударних прикладанням в поєднанні з тертям та зсувом та відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, за властивостями давності виникнення може відповідати часу травмування вказаного в постанові від 14.11.2017 року;

- даними висновку експерта № 190 від 21.11.2017 року, з дослідженого в судовому засіданні, з яких вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, такі як: садна правої тім`яної ділянки голови, яке спричинено ударною дією твердого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею та прикладанням до правої верхньої бокової поверхні голови та відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, за властивостями давності виникнення може відповідати часу травмування вказаного в постанові від 14.11.2017 року;

- даними протоколу огляду від 24.11.2017 року з фото - таблицями до нього, відповідно до якого оглянуто оптичні диски DVD-R формату вилучений в кафе-барі «Імператор», який визнаний речовим доказом;

- даними оптичного диску DVD-R формату, на якому містяться два файли: а_4_камера8_5000_0212_1252529.mp4; а_4_камера11_5700_0959_1189948.mp4, на яких зображено події,які відбувались 14.11.2017 рокув кафе-барі «Імператор».

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Під час судового розгляду прокурор не наполягав на допиті в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , а також на його допиті не наполягали і інші учасники судового провадження.

Щодо твердження прокурора, що до показів свідка ОСОБА_20 суду необхідно відноситись критично, оскільки вона перебуває в дружніх відносинах з обвинуваченими, то суд оцінює її пояснення, в сукупності з іншими належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повністю доведена у судовому засіданні і їх дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, вчиненому групою осіб.

Доводи захисника ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_13 щодо відсутності вини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчинені хуліганських дій, а їх дії містять склад іншого кримінального правопорушення такого, як передбачене ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, є необґрунтованими та спростовуються сукупністю доказів, а тому суд версію їх захисника щодо події вважає такою, що спрямована на ухилення від справедливого покарання за скоєне, виходячи з наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено, і цього не заперечують самі обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що вони наносили удари потерпілим в приміщені ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », при цьому, як зазначив ОСОБА_10 , під час конфлікту він розбив посуд в ресторані. Крім того, як вбачається з відеозапису з камер спостережень, переглянутих в судовому засіданні, обвинувачені грубо порушили громадський порядок, яке супроводжувалось, насильством із завданням потерпілим побоїв з заподіянням тілесних ушкоджень, тимчасовим припиненням нормальної діяльності кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Такі дії підпадають під кваліфікуючі ознаки ст. 296 КК України хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року передбачено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, насильством із завданням потерпілим особам побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знищенням чи пошкодженням майна, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, що мало місце в діях обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Щодо прохання захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 про застосування ст.69 КК України при призначенні покарання, то суд не вбачає підстав для її застосування при призначенні ОСОБА_9 покарання, оскільки хоч і наявні обставини, що пом`якшують покарання, проте вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, суд не погоджується з твердженням прокурора про невизнання вини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненому, оскільки в судовому засіданні останні свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.298 КК України визнали, а саме визнали свою вину в тому, що порушували громадський порядок, що є основним безпосереднім об`єктом хуліганства і предметом розгляду даного кримінального провадження та тим кримінальним правопорушенням, що їм інкримінується. Зазначення ними тієї обставини, що потерпілі також порушували громадський порядок, розцінюється судом, як їх бачення на події, що відбулися. Заперечення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відносно того, що вони не спричинили потерпілим такі тілесні ушкодження, як зазначені в обвинувальному акті, оскільки вважають, що від їх дій не могли настати такі наслідки, то суд вважає, що характер і ступінь тілесних ушкоджень не є предметом розгляду даного кримінального провадження.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст.12 КК України, особу винного, його характеризуючі дані, думку потерпілих.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 є повне визнання вини, каяття з приводу вчиненого, сприяння досудовому розслідуванню, вибачення перед потерпілими.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 відсутні.

Судом також враховано ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_9 , який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не одружений те, що будучи 07.12.2017 року засудженим Нетішинським міським судом за ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, сплатив даний штраф у день винесення вироку, що свідчить про його готовність відповідати за свої вчинки та нести покарання, його найменшу роль у даному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд, враховує думку потерпілих, які ніяких претензій до ОСОБА_9 в судовому засіданні не мали, при цьому потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що не бажає, щоб обвинуваченому ОСОБА_9 призначили реальну міру покарання у виді позбавлення волі, відсутністю обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк- один рік шість місяців.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого ОСОБА_9 .

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст.12 КК України, особу винного, його характеризуючі дані, думку потерпілих.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 є повне визнання вини, каяття з приводу вчиненого, сприяння досудовому розслідуванню, вибачення перед потерпілими.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_10 відсутні.

Судом також враховано ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_10 , який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не одружений, є учасником бойових дій та інвалідом другої групи інвалідом війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 09.02.2016 року та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 21.09.2016 року, з його слів та слів його захисника перебував у полоні, де зазнав психологічного та фізичного насильства, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Крім того, суд, враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що не має претензій до ОСОБА_10 і не бажає, щоб останньому призначили реальну міру покарання у виді позбавлення волі та думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , які не знайшли з ним порозуміння, але при умові визнання ним вини не бажають йому суворої міри покарання, відсутністю обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк- два роки.

За відсутності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд не знаходить підстав до застосування ст. 69 КК України з можливістю призначення ОСОБА_10 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою він засуджується, або перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого ОСОБА_10 .

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст.12 КК України, особу винного, його характеризуючі дані, думку потерпілих.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 є повне визнання вини, каяття з приводу вчиненого, сприяння досудовому розслідуванню, вибачення перед потерпілими.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_10 відсутні.

Судом також враховано ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_11 , який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не одружений, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 24.04.2015 року, раніше не судимий. Крім того, суд, враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що не має претензій до ОСОБА_11 і не бажає, щоб останньому призначили реальну міру покарання у виді позбавлення волі та думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , які не знайшли з ним порозуміння, але при умові визнання ним вини не бажають йому суворої міри покарання, відсутністю обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_11 слід призначити покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - два роки.

За відсутності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд не знаходить підстав до застосування ст. 69 КК України з можливістю призначення ОСОБА_11 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою він засуджується, або перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого ОСОБА_11 .

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом одного року шість місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_11 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: лазерний DVD-R-диск, на якому містяться файли з відеозаписами з камер спостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку через Нетішинський міський суд Хмельницької області, а засудженим, що утримується під вартою в той же строк, з часу вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча ОСОБА_1