Справа № 524/5112/18
Провадження № 1-кп/524/342/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002206, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.07.1997 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 40, ч.1 ст. 229-6, ст.. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 46-1 КК України 2 роки;

02.10.1998 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

30.10.2000 року звільнений по УДЗ на 1 рік 1 місяць 6 днів;

03.01.2002 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

11.06.2004 року звільнений по УДЗ на 5 місяців 18 днів;

21.02.2005 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

14.06.2007 року звільнений по відбуттю строку покарання;

24.12.2008 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

25.08.2010 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

16.03.2001 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

28.11.2011 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

29.09.2011 року Світловодським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

16.02.2012 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

11.04.2014 року звільнений по УДЗ на 9 місяців 28 днів;

14.04.2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

14.06.2017 року знятий з обліку по відбуттю строку.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

16.06.2018 р. близько 13-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському транспорті тролейбусі № 5, який рухався в сторону центральної частини міста Кременчука по пр..Свободи, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, повторно, відкрито, витягнув з кишені брюк потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7950 грн. та почав тікати. В цей час потерпілий помітвши, що у нього викрадають грошові кошти, вибіг із тролейбусу № 5, наздоганяючи, почав кричати, щоб останній повернув грошові кошти, однак ОСОБА_4 , бажаючи заволодіти грошима, проігнорував вимоги потерпілого, продовжував тікати, але був затриманий на пішохідному переході потерпілим, який в подальшому викликав працівників поліції та забрав свої грошові кошти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 16.06.2018 року їхав в тролейбусі № 5 по пр.. Свободи м. Кременчука. Там побачив потерпілого, у якого в кишені брюк були грошові кошти. Наблизившись до потерпілого, викрав з кишені гроші та вибіг з тролейбусу. В цей час потерпілий почав бігти за ним та наздогнав на пішохідному переході, забрав грошові кошти.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. У вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому покарання покладалися на розсуд суду. Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без їх участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду..
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, як умисні дії, що виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним тяжким злочином; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в Кремечнуцькому обласному наркологічного диспансері з 2008 року з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, перебуває на обліку у лікаря-інфекціоніста.

Беручи до уваги вище викладене, також враховуючи висновок досудової доповіді, відповідно до якого виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, за умов застосування органом пробації, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, заходів нагляду та соціально-виховної роботи, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити попередній до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити попередній до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по кримінальному провадженню поліетиленовий пакет з грошовими коштами повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1