Провадження №: 1-кп/752/1394/18
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

02.10.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0004060 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Прокурор та обвинувачений вважали обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України та просили призначити його до судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, відповідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, серед іншого, реєстраційний номер кримінального провадження та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Проте, як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить реєстраційного номера кримінального провадження.
Крім того, як вказано у обвинувальному акті, ОСОБА_4 придбав та зберігав у власному автомобілі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс без мети збуту. Після чого було викликано слідчо-оперативну групу та слідчим за участі двох понятих було проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 видав вказану речовину. Одночасно, місце затримання обвинуваченого та місце припинення злочину в обвинувальному акті не вказано. Так само не вказано, що це місце не вдалось встановити.
Більше того, обвинувальний акт на початку сторінки 2 не містить логічного продовження змісту кінця сторінки 1 та містить ознаки порушення структури тексту, а тому такий виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, суд не може визнати конкретним з огляду на таке.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Таким чином, суд позбавлений можливості визначити підсудність кримінального провадження, адже відсутня адреса вчинення злочину, а тому вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підлягає поверненню для дооформлення.
Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004060 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1