Справа № 381/2996/18
У Х В А Л А
14.09.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
представників потерпілих адвоката ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у судовій справі за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтинськ, Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого провідним інженером з ремонтних робіт ТОВ «Нова пошта», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Коржі, Баришівського району, Київської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, фізичну особу підприємця, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_2 , не судимої,
обвинувачену у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
В С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_11 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.09.2018 року підсудність вказаної справи визначена за Білоцерківським міськрайсудом Київської області.
Прокурор вважає, що на підставі обвинувального акту може бути призначений судовий розгляд.
Потерпілі та їх представник вважають, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з тим, що не відповідає вимогам Закону, оскільки до відповідальності притягнуто не усіх осіб, які вчинили злочин.
Захисники обвинувачених та обвинувачені вважають, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду, водночас зазначають, що обвинувачення є неконкретним та незрозумілим.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 підлягає поверненню прокурору.

При цьому суд виходить з наступного.

Органом досудового розслідування відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 обвинувачуються у тому, що:

Приблизно на початку 2017 року ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів, з метою позбутися претендентки на спірне майно - ОСОБА_19 вирішила організувати умисне вбивство останньої. Про свій намір позбавити життя ОСОБА_19 , ОСОБА_12 розповіла своєму сину - ОСОБА_11 , який вирішив допомогти матері у підшуканні особи, яка може вчинити умисне вбивство на замовлення.

Для організації свого злочинного умислу, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, діючи як ініціатор, замовник і організатор злочину, керуючи його підготовкою шляхом організації пошуку надала вказівку сину - ОСОБА_11 підшукати виконавців вчинення злочину. Після цього, у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому місці, на початку 2017 року, ОСОБА_11 запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 вчинити умисне вбивство на замовлення, за грошову винагороду, на що останній погодився.

Після цього, ОСОБА_11 виконуючи свою роль у вчинені пособництва, у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому місці, познайомив між собою свою матір та ОСОБА_9 . Під час обговорення замовлення на вбивство людини, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 досягли згоди, що за грошову винагороду в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, він вчинить вбивство ОСОБА_19 . Таким чином ОСОБА_12 вчинила всі дії щодо організації умисного вбивства людини, а ОСОБА_11 вчинив всі дії щодо виконання своєї ролі як пособника у вчиненні замовного вбивства.

В подальшому, в період часу із початку 2017 року по березень 2018 року, ОСОБА_12 , діючи як ініціатор, замовник і організатор злочину, переслідуючи корисливий мотив, реалізовуючи умисел направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_19 , у невстановлений час та в невстановленому місці, передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США як оплату за вчинення умисного вбивства та повідомила ОСОБА_9 деталі особистого життя ОСОБА_19 , вказавши адресу її проживання, графік та спосіб пересування та надала заздалегідь підготовлений фотознімок ОСОБА_19

13.03.2018 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_9 , виконуючи досягнуті домовленості із ОСОБА_12 , щодо умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_19 , діючи як виконавець, діючи на замовлення, з корисливих мотивів та з особливою жорстокістю, будучи достовірно обізнаний із її розпорядком та маршрутом руху, з метою вбивства останньої, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , який також діючи на замовлення, з корисливих мотивів, виконував роль пособника, яка полягала в тому, що ОСОБА_20 на транспортному засобі «Infiniti FX 35» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , привіз останнього до місця вчинення злочину в м. Фастів, Київської області, та звідти мав забрати його після здійснення злочину, прибув до вулиці Володимира Великого в м. Фастові Київської області та став очікувати потерпілу, яка щодня за одним і тим же маршрутом забирала дитину із дитячого садочка. В той же час, продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел на виконання замовлення на протиправне позбавлення життя ОСОБА_19 , діючи як виконавець, ОСОБА_9 пішки направився на внутрішнє подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де побачив потерпілу ОСОБА_19 , яка пішки рухалась по внутрішньому подвір`ї будинку АДРЕСА_3 .

Виконуючи свій прямий умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_19 , посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, діючи на замовлення, з корисливих мотивів із особливою жорстокістю, з метою подолання опору із її сторони, ОСОБА_9 підбіг до потерпілої ОСОБА_19 ззаду та звалив її на землю. Одразу після цього, ОСОБА_9 діючи умисно, в повній мірі усвідомлюючи свої дії та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_19 , при цьому виражаючи свою жорстокість, прагнучи завдання потерпілій особливих страждань та нестерпного болю, шляхом спричинення великої кількості тілесних ушкоджень, заздалегідь приготовленим ним для вчинення злочину ножем, який утримував в правій руці, наніс ОСОБА_19 25 (двадцять п`ять) ударів в область життєво-важливих органів, а саме підборіддя справа з ушкодженням альвеолярного відростку нижньої щелепи та видаленням 5-го 6-го зубів, шиї, грудної клітки і спини з ушкодженням лівої легені, правої легені і 9-го ребра, 7-го ребра зліва, 2-го грудного хребця та крововиливами в плевральні порожнини, живіт з крововиливом в черевну порожнину (клінічно), в тазову ділянку, верхні кінцівки з ушкодженням ліктьової кістки і міжкісткової перепинки, зокрема, згідно висновку експерта №54 від 30.05.2018 року проникаючі поранення рудної клітки і живота мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; непроникаючі колото-різані поранення і різані рани, сприяли настанню смерті, скільки супроводжувались кровотечею і мають ознаки легких тілесних ушкоджень короткочасним розладом здоров`я, окрім ран на пальцях, які носять поверхневий арактер і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відразу після цього ОСОБА_9 , будучи достовірно впевненим, що кількість та локалізація спричинених ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_19 достатня для настання її смерті, забравши знаряддя злочину з собою, а саме ніж, залишив місце вчинення злочину, а саме побіг до транспортного засобу марки «Infiniti FX 35», що знаходився біля будинку АДРЕСА_3 із протилежної сторони, за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , на якому залишив територію вчинення злочину.

Смерть ОСОБА_19 , згідно висновку експерта №54 від 30.05.2018 року настала в результаті множинних колото-різаних і різаних поранень тіла, ведучими серед яких є проникаючі поранення грудної клітки з ушкодженням легень, з розвитком гострої крововтрати і геморагічного шоку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він пред`явлений під час досудового розслідування;
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 91 ч.1 ст. 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора..
Однак обвинувальний акт, затверджений 28 серпня 2018 р. прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки сформульоване в ньому обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_11 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України є не конкретним та не зрозумілим.
Так відповідно до обвинувального акту та сформульованого обвинувачення, незважаючи на те, що ОСОБА_9 інкримінується виконання злочину, ОСОБА_10 пособництво у вчиненні злочину, ОСОБА_12 організація вчинення умисного вбивства, ОСОБА_11 пособництво у вчиненні злочину, формулювання обвинувачення усім чотирьом є абсолютно ідентичним за змістом.

Крім того правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 визначена як пособництво у вчиненні умисного вбивства, вчиненого на замовлення з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб. Суд, не даючи оцінку викладеному в обвинувальному акті, звертає увагу, що відповідно до формулювання обвинувачення, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 виконував відведену йому роль під час вчинення вбивства, а саме на транспортному засобі привіз ОСОБА_9 до місця вчинення злочину, дочекався вчинення злочину ОСОБА_21 та відразу після його вчинення вивіз останнього з місця вчинення злочину. Таким чином з обвинувачення видно, що дії ОСОБА_10 були об`єднані з виконавцем вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілої життя, та останній виконував частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. Таким чином ОСОБА_10 за вчинення одних і тих же дій одночасно інкримінуються пособництво у вчиненні умисного вбивства та вчинення вбивства за попередньою змовою групою осіб, що взаємовиключним.

Аналогічні протиріччя допущені і в обвинуваченні ОСОБА_11 , якому інкримінується пособництво у вчиненні злочину та водночас викладаються обставини, що ОСОБА_11 запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 вчинити умисне вбивство на замовлення, за грошову винагороду, на що останній погодився, тобто дії ОСОБА_11 носять ознаки підбурювання до вчинення злочину.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначається, що у тексті підп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Відповідно до п. 79 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82 деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення ЄСПЛ від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94; п. 58 рішення ЄСПЛ від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94; п. 34 рішення ЄСПЛ від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98).
Крім того, відповідно до п. 54 вказаного вище рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», вказується, що право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції.
Сформульоване прокурором обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 через його не конкретність і не зрозумілість, призвело до порушення права обвинувачених на захист від конкретного обвинувачення.
Вирішуючи питання про повернення обвинувального акту суд також враховує, що незважаючи на те, що недотримання Закону носять очевидний характер а судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд самостійно не має змоги забезпечити дотримання права обвинувачених бути негайно і детально поінформованими зрозумілою для них мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти них, що передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того незважаючи на те, що у супровідному листі прокурора про направлення обвинувального акту до суду зазначається, що до обвинувального акту додаються цивільні позови у матеріалах справи вказані документи не додані.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
З огляду на викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Водночас як видно з матеріалів судового провадження обвинуваченому ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2018 року було продовжено по 16.09.2018 року, у зв`язку з існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2018 року було продовжено по 16.09.2018 року, у зв`язку з існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинуваченій ОСОБА_12 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2018 року було продовжено по 16.09.2018 року, у зв`язку з існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2018 року було продовжено по 16.09.2018 року, у зв`язку з існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у свої клопотаннях вважає, що строк запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 підлягає продовженню на 60 днів, оскільки мають місце ризики, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у справі.
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх захисники проти продовження строку запобіжного заходу заперечують посилаючись на відсутність доказів винуватості обвинувачених неконкретність та незрозумілість обвинувачення та у зв`язку з не доведенням прокурором заявлених ризиків. Крім того, з огляду на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_11 , який позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, доглядає хворого батька, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої ОСОБА_12 , яка доглядає за хворим чоловіком та матір`ю похилого віку вважають, що їм слід змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх захисники проти продовження строку запобіжного заходу заперечують посилаючись на подання клопотання прокурором, який не є учасником судового провадження, відсутність доказів винуватості обвинувачених, неконкретність та незрозумілість обвинувачення та у зв`язку з не доведенням прокурором заявлених ризиків.
Крім того, захисник ОСОБА_14 , подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту з покладенням ряду обов`язків
В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який захисник посилається на відсутність обґрунтованості підозри та обвинувачення та відсутність ризиків, що дають підставу зробити висновок, що обвинувачений вчинить одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також посилається на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_10 , який позитивно характеризується за місцем проживання, має ряд захворювань, які потребують надання медичної спеціалізованої допомоги.

Крім того, захисник ОСОБА_14 , подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту з покладенням ряду обов`язків.
В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який захисник посилається на відсутність обґрунтованості підозри та обвинувачення та відсутність ризиків, що дають підставу зробити висновок, що обвинувачений вчинить одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також посилається на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_9 , який позитивно характеризується за місцем проживання, має ряд захворювань, які потребують надання медичної спеціалізованої допомоги.
Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного.
Прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачена ОСОБА_12 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у справі суд погоджується з наведеними у клопотанні обставинами на підтвердження вказаних ризиків, які були враховані також слідчим суддею при застосуванні даного виду запобіжного заходу. Суд звертає увагу, що виявлені у обвинуваченої хвороби є хронічними та не є наслідком перебування в місцях попереднього ув`язнення, що підтверджено листом начальника «Київського СІЗО» від 01.06.2018 року №10446.
Прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у справі суд погоджується з наведеними у клопотанні обставинами на підтвердження вказаних ризиків, які були враховані також слідчим суддею при застосуванні даного виду запобіжного заходу. Наведені стороною захисту обставини не дають суду підстав для скасування чи зміни раніше застосованого запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у справі. При цьому суд погоджується з наведеними у клопотанні обставинами на підтвердження вказаних ризиків. Водночас вирішуючи клопотання захисту про зміну запобіжного заходу суд враховує, що наведені у клопотанні обставини щодо стану здоров`я обвинуваченого підтверджені відповідними документами, однак даних які б свідчили про неможливість його утримання в умовах СІЗО суду не надано. Більш той, як видно з доданої копії листа Начальника «ДУ «Київський СІЗО» №117119 від 18 06.2018 року установа звернулася до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про проведення обстежень обвинуваченого ОСОБА_22 . За таких обставин законних підстав для задоволення клопотання захисника судом не встановлено.
Прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у справі. При цьому суд погоджується з наведеними у клопотанні обставинами на підтвердження вказаних ризиків. Вирішуючи клопотання захисту про зміну запобіжного заходу суд враховує, що наведені у клопотанні обставини щодо стану здоров`я обвинуваченого підтверджені відповідними документами, однак даних які б свідчили про неможливість його утримання в умовах СІЗО суду не надано. За таких обставин законних підстав для задоволення клопотання захисника судом не встановлено.
При вирішення питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим суд також враховує характер та обставини вчинення злочину, у якому обвинувачуються згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .
Суд також враховує, що суспільний інтерес переважає право на особисту свободу особи, незважаючи на презумпцію невинуватості.
Суд враховує, що усі обвинувачені є близькими та рідними, які обвинувачуються у спільному вчиненні одного й того ж злочину, що у значній мірі нівелює вплив соціальних зв`язків на правомірність поведінки обвинувачених
За таких обставин строк запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 підлягає продовженню на 60 днів по 12.11.2018 року включно.
Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 371, 372 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 і п.п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_11 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 і п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
У задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинувачених задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 продовжити на 60 днів по 12 листопада 2018 року та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 продовжити на 60 днів по 12 листопада 2018 року та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 продовжити на 60 днів по 12 листопада 2018 року та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 продовжити на 60 днів по 12 листопада 2018 року та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3