Справа № 367/2344/18
Провадження по справі № 1-кп/367/341/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002119 від 03.08.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищева Київської обл., українця, громадянина України, працюючого у ТОВ «ДБК-11» на посаді водія, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2017 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «МАЗ 55102», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під`їхавши до перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Вокзальна (головна дорога) і Чкалова та Інституцька (другорядні дороги) в м. Буча Київської області, проявив злочинну самовпевненість, маючи технічну можливість уникнути зіткнення, порушуючи вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, не врахував дорожню обстановку, виїхавши на перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Вокзальна (головна дорога) і Чкалова та Інституцька (другорядні дороги) в м. Буча Київської області, не надав дорогу на перехресті нерівнозначних доріг технічно справному автомобілю марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі на нерівнозначному перехресті вулиць Вокзальна і Чкалова та Інституцька в м. Буча Київської області та не мав технічної можливості уникнути зіткнення, допустив зіткнення із правою боковою передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_5 .. В результаті порушення ОСОБА_6 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, потерпілому водію автомобіля марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_5 внаслідок ударів об виступаючі частини салону власного автомобіля завдано тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, тобто струсу головного мозку та численних ран лівої половини обличчя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, відкритий перелом обох кісток лівого передпліччя, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, тобто таких, що викликають тривалий розлад здоров`я понад 21-н день.
Вищевказаними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, викладеному у вироку суду, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним злочину викладеному в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно він 02.08.2017 року близько 11 год. 00 хв. керував автомобілем «МАЗ» та під`їхавши до перехрестя вул. Вокзальна і Чкалова та Інституцька в м. Буча не помітив знак "уступити дорогу" та не надав дорогу автомобілю ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого він допустив зіткнення із правою боковою передньою частиною автомобіля ВАЗ та в результаті даного зіткнення потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Просив суд врахувати при призначенні покарання, що в теперішній час він щиро розкаюється у скоєному, частково компенсував матеріальну шкоду потерпілому, просив суворо не карати та не позбавляти його волі та призначити покарання у вигляді штрафу.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого, показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України оскільки він своїми діями, які виразились упорушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального злочину, який відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до необережних злочинів невеликої тяжкості, те, що злочин вчинено через злочинну самовпевненість, обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, пенсіонер, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також судом враховується думка потерпілого, який просив суд, обвинуваченого сурово не карати.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З врахуванням всіх обставин справи, ступені тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме за № 12-1/1947 від 22.12.2017р. у сумі 1484 гривень 40 коп.; № 12-1/1849 від 02.10.2017 року у сумі 1237 грн. 00 коп.; № 12-1/1948 від 22.12.2017 року у сумі 1237 грн. 00 коп.; 12-1/507 від 19.03.2018 року у сумі 2574 грн. 00 коп., загальна сума яких складає 6 532 грн. 40 коп..
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, який він у судовому засіданні просив залишити без розгляду суд залишає без рогляду.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме за № 12-1/1947 від 22.12.2017р. у сумі 1484 гривень 40 коп.; № 12-1/1849 від 02.10.2017 року у сумі 1237 грн. 00 коп.; № 12-1/1948 від 22.12.2017 року у сумі 1237 грн. 00 коп.; 12-1/507 від 19.03.2018 року у сумі 2574 грн. 00 коп., загальна сума яких складає 6 532 грн. 40 коп..
Цивільний позов ОСОБА_5 до ТДВ СТ «Домінанта» та ОСОБА_6 , треті особи: ТОВ «ДБК-11», ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у власника залишити власнику ОСОБА_5 ..
Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «МАЗ 55102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ).
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1