Провадження № 11-сс/4808/14/18
Категорія ст.183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч.2, ст. 194 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Прокурор у своїй апеляційній скарзі вважає, що вказане рішення слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 застави розміром 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 105720 грн. та накладення на нього обов`язків є необґрунтованим унаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував цих положень закону та не навів в ухвалі обґрунтувань щодо визначеного ним саме такого розміру застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 105720, крім того, при визначенні розміру застави не враховано також особу підозрюваного ОСОБА_8 , який вчинив тяжкий умисний злочин, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а також те, що злочин ретельно, детально, за попередньою змовою групою осіб планувався підозрюваним, і умисно та демонстративно був вчинений особливо небезпечним способом шляхом підпалу, який в свою чергу заподіяв шкоду потерпілому, а також міг спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю і життю громадян та викликав значний негативний суспільний резонанс. Також судом не в повній мірі враховано, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, його джерело доходів невідоме, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02.10.2018 року про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави в частині 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105720 грн. у кримінальному провадженні, №0000794 від 21.11.2017 року скасувати як необґрунтовану внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів та визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів, що становить 14960 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, так як в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели існування достатніх вагомих ризиків передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, зазначає, що слідчий суддя зобов`язаний був дослідити хоча б наявність обов`язкових ознак елементів складу злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України, і ознак об`єктивної сторони, насамперед, яка матеріальна шкода була завдана.

Слідчий суддя не взяв до уваги те, що в матеріалах справи взагалі відсутній протокол затримання особи. Також необґрунтованим є, визначений слідчим суддею розмір застави, не враховано майновий стан підозрюваного.

Просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та дослідити всі зазначені обставини, в тому числі і щодо визначення розміру застави. Визнати участь підозрюваного, та забезпечити його присутність під час судового засідання, скасувати ухвалу слідчого судді від 02.10.2018 року відносно ОСОБА_8 , постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 30 листопада 2018 року включно.

Взято підозрюваного ОСОБА_8 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначено заставу 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 105720 (сто п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано Франківського міського суду.

Слідчим суддею встановлено, що 21.11.2017 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_8 з метою знищення чужого майна, шляхом підпалу, прибули до помешкання ОСОБА_12 , що за адресою АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого, на відстані 3 м від дерев`яного будинку, знаходився автомобіль марки Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Для виконання свого злочинного наміру ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , принесли з собою, заздалегідь заготовлене пластмасове відро з паливно мастильними матеріалами, дерев`яну палку з ганчіркою та запальничку.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на знищення чужого майна, ОСОБА_11 ,будучи об`єднаний єдиним умислом з ОСОБА_8 умисно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання проникнувши через паркан на подвір`я ОСОБА_12 , облили легкозаймистою рідиною автомобіль марки Nissan Terrano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_12 .

Після цього ОСОБА_11 запалив запальничкою ганчірку на дерев`яній палці та кинув її на вказаний транспортний засіб, таким чином підпаливши його, після чого разом з ОСОБА_8 з місця події скрилися, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки в сумі 100580 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 02.10.2018 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що становить 140960 гривень. Щодо апеляційної скарги поданої захисником ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає її необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення;

- захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 02.10.2018 року скасувати. З приводу заявленої апеляційної скарги прокурора заперечили.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНА в Івано Франківській області, ОСОБА_14 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 21.11.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000794, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч.2, ст. 194 ч.2 КК України.

02 жовтня 2018 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч.2, ст. 194 ч.2 КК України. Та в цей самий день, старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Івано Франківській області, ОСОБА_14 за погодженням з прокурором ОСОБА_10 звернувся до Івано Франківського міського суду Івано Франківської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано Франківської області 02 жовтня 2018 року зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_8 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч.2, ст. 194 ч.2 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ст. 9 ч. 5 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора з приводу того, що слідчим суддею необґрунтовано визначено ОСОБА_8 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 105720 гривень, на думку колегії суддів є безпідставними, так як слідчий суддя визначив розмір застави у відповідності до ст. 182 ч.5 п.2 КПК України, та врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 28 ч.2, ст. 194 ч.2 КК України, заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки на 100580 гривень.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відповідно до вимог КПК України законно застосував запобіжний захід тримання під вартою, та визначив розмір застави, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України та ст. 182 ч.5 КПК України.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Також, апеляційним судом не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, оскільки воно відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційні скарги, слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст.376,177,178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4