Провадження № 1-кп/638/516/18
УХВАЛА
іменем України
10 липня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова питання щодо можливості призначення до судового розгляду кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Дзержинського районного суду м. Харкова від Харківської місцевої прокуратури №1 надійшли матеріали кримінального провадження № 0004975 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України з затвердженим 27 жовтня 2017 року обвинувальним актом по справі, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вище вказаним номером.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід взяття під варту до 17.05.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити нетільки права підозрюваного, а й високі стандарти охоронизагальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має Оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а тому продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень. Під час знаходження на розгляді у суді кримінальних проваджень, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні ще одного корисливого кримінального правопорушення і обвинувальний акт на теперішній час переданий суду для об`єднання з іншими, таким чином, суд приходить до висновку, що знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, та перешкодити встановленню істини у справі, вчинити нове кримінальне правопорушення, тому достатніх підстав на теперішній час для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.331 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 08.09.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя