Справа № 572/231/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відео конференції кримінальне провадження № 1-кп/151/18 0001207) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Витків Гощанського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, востаннє раніше судимого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2016 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці; звільнений від відбування покарання умовно-достроково ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року (невідбута частина покарання 6 місяців 29 днів),

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , який раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, 17 листопада 2017 року приблизно об 09 годині, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_2 , куди дістався шляхом вільного доступу, повторно, умисно, із корисливих спонукань, таємно викрав належні потерпілому грошові кошти у сумі 10 000 грн., які знаходились у ліжку однієї із кімнат, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_4 на вказану суму. Викрадені кошти обвинувачений витратив на власні потреби.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно, ОСОБА_5 проживав певний час у належному потерпілому житловому будинку, оскільки зустрічався із дочкою потерпілого. 17 листопада 2017 року потерпілий повернувся додому з роботи та у вечірню пору виявив відсутність грошових коштів у сумі 10 000 грн., які зберігались у паперовій коробці під матрацом у спальній кімнаті будинку. Потерпілий підтвердив, що на даний час гроші обвинуваченим йому не повернуті, через що шкоду не відшкодовано.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо можливості застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки сторони кримінального провадження заперечень щодо обставин, вказаних в обвинувальному акті не мають.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

По місцю відбуття покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який вчинив злочин під час невідбутої частини покарання вважає, що йому слід обрати покарання в межах санкції частини статті за якою його притягнуто до відповідальності, однак, з урахуванням позитивної характеристики, відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання у виді обмеження волі, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Так, потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь 10 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий заявлені вимоги підтримав. Обвинувачений вимоги потерпілого визнав повністю, проти задоволення цивільного позову не заперечує.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи визнання вини та цивільного позову обвинуваченим, ті обставини, що на даний момент викрадені кошти потерпілому не повернуто вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими, а тому - цивільний позов потерпілого підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України призначити покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2016 року - у виді 3 років 1 місяця обмеження волі.

Строк покарання за даним вироком обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 10 000 грн. завданої злочином матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_9