Справа № 206/4371/18
Провадження № 1-кп/206/343/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000329 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.09.1994 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 141 КК України (в редакції 1960 р.) до позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією майна;

- 29.03.2000 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 196-1 КК України (в редакції 1960 р.) до виправних робіт строком

6 місяців;

- 29.08.2000 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 р.) до позбавлення волі строком

1 рік 10 місяців з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України (в редакції 1960 р.) приєднаний не відбутий термін 2 місяці за вироком від 29.03.2000 року, до відбуття 2 роки позбавлення волі;

- 12.12.2003 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки;

- 16.04.2008 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строк 2 роки 6 місяців;

- 14.06.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років;

- 06.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

- 03.05.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн (штраф сплачено),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння злочинів проти власності, а також будучи засудженим 03.05.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України, маючи не зняті і не погашені, у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив умисний злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, за наступних обставин:

29.03.2018 року приблизно о 13 годині 55 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Бехтерєва у м. Дніпро, виявив на землі поліетиленовий пакет, в середині якого знаходився фрагмент медичного шприца, заповнений рідиною коричневого кольору, яку останній за кольором та запахом визначив для себе як наркотичний засіб «опій». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання в якості наркотичного засобу «опій» рідини, яка знаходилась в зазначеному медичному шприці без мети збуту, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року, вчиняючи злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, діючи повторно, привласнив раніше виявлений фрагмент медичного шприца, який знаходився в поліетиленовому пакеті, поклавши його в ліву зовнішню кишеню одягнутої на ньому куртки зеленого кольору, тим самим придбав та почав незаконно зберігати при собі в якості наркотичного засобу «опій» вказану рідину після чого пішки попрямував до буд. АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. № 1А по вул. Бехтерєва в м. Дніпро, палив тютюнові вироби в забороненому місці, внаслідок чого був помічений інспекторами

8 роти 2 батальйону Управління Національної Поліції в м. Дніпро. За паління тютюнових виробів в забороненому місці інспектором 8 роти 2 батальйону Управління Національної Поліції в м. Дніпро лейтенантом поліції

ОСОБА_6 притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, про що винесено постанову серії АА № 285987. На запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_3 заборонені для зберігання предмети, останній відповів, що він зберігає при собі поліетиленовий пакет, в середині якого знаходиться фрагмент медичного шприца з наркотичним засобом «опій», у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

29.03.2018 року о 14 годині 40 хвилин, слідчому СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 ОСОБА_3 , який знаходився біля буд. № 1А по вул. Бехтерєва в

м. Дніпро, в присутності двох понятих надав для огляду та вилучення з лівої зовнішньої кишені одягнутої на ньому куртки зеленого кольору поліетиленовий пакет, в середині якого знаходився фрагмент медичного шприца, заповнений рідиною коричневого кольору, яку він повторно незаконно, придбав та зберігав при собі, у якості наркотичного засобу, без мети збуту.

Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1/8.6/1949 від 14.06.2018 року:

- надана на експертизу рідина, масою 1,9902 г вилучена 29.03.2018 року у ОСОБА_3 , у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0657 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року перевищує невеликі розміри наркотичних засобів.

27.09.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно зі ст. 75 КК України зі звільненням ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, без мети збуту, діючи повторно, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27.09.2018 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ по справі фрагмент медичного шприца, в якому знаходиться опій ацетильований кількістю 1,3223 грн, флакон з полімерного матеріалу, паперовий коробок з-під сірників з канабісом кількістю 0,893 гр, паперовий пакунок з канабісом кількістю 0,861 гр, які перебувють у камері зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000882) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати по проведенню судової експертизи, оформлену висновком експерта від 14.06.2018 року № 1/8.6/1949 в розмірі 1430 гривень.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1