Справа № 209/4498/16-к
Провадження № 1-кп/209/35/18
06 червня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.01.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки, за постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 24.07.2012 року скасовано звільнення від покарання з випробуванням та направлений для відбування призначеного покарання;
- 08.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст.186, 69, ч.1 ст. 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 26.01.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, зараховано строк тримання під вартою з 23.07.2014 року до 26.01.2016 року, звільнений з під варти в залі суду по відбуттю строку покарання;
- 28.12.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2018 року вирок залишено без змін,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , ПОВТОРНО, 29 квітня 2016 року приблизно о 20.30 год., знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося у вищевказаному будинку. 29.04.2016 року близько о 20:50 год., ОСОБА_4 , діючи на реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна із будинку АДРЕСА_3 , перестрибнув через паркан та підійшов до пластикового вікна однієї з кімнат вищевказаного будинку, переконавшись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, штовхнув з прикладенням сили пластикове вікно, яке знаходилось в режимі «провітрювання» та вікно відчинилося, тим самим ОСОБА_4 проник до вищевказаного будинку, що належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 29.04.2016 року, близько 20:50 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук марки «ASUS» моделі F80L, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №6/12.1/1239 від 28.07.2016 року становить 2799,67 грн., тобто майно, що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , чим самим заподіяв ОСОБА_8 майнової шкоди на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_4 виліз з вікна кімнати з викраденим майном. У подальшому, ОСОБА_4 викраденим майном, що належало потерпілій ОСОБА_8 , розпорядився на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні пояснила, що 29 квітня 2016 року приблизно о 21:00 год. вони разом із своїм чоловіком та дитиною під`їхали до свого будинку, вона почула шарудіння в будинку та побачила стороннього чоловіка, який вистрибнув із вікна, тримаючи щось у руках, перестрибнув через їх паркан та побіг в невідомому напрямку. Коли вона зайшла до будинку, вона побачила розкидані речі, розбите вікно у ванній кімнаті та виявила відсутність її ноутбуку марки «ASUS». Біля їх будинку був знайдений телефон марки Нокіа, який належав обвинуваченому, і був переданий працівникам поліції. Заявлений нею цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 2799,67 грн. підтримала, просила його задовольнити. Щодо міри покарання, висловила позицію щодо призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме зазначив те, що він, 29.04.2016 року близько о 20:50 год. він йшов по вулиці Чкалова у м. Кам`янське, де побачив неосвітлений будинок, в одній із кімнат якого було відчинене пластикове вікно на провітрювання. Переконавшись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, він перестрибнув через паркан будинку АДРЕСА_3 , і через вікно проник до будинку, що належить ОСОБА_7 та викрав ноутбук марки «ASUS». Також підтвердив, що коли він тікав через вікно будинку, він загубив свій телефон марки Нокіа. Викрадений ноутбук він продав на центральному ринку, гроші витратив на власні потреби. Зазначив, що висновки він для себе зробив, просив суд суворо його не карати.
В ході судового розгляду судом в якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який суду повідомив, що у квітні 2016 року вони разом із дружиною потерпілою ОСОБА_8 та їх дитиною повернулися додому пізно ввечері, і коли його дружина відчиняла двері вона побачила, що із вікна будинку вистрибнув хлопець. Він особисто його не бачив. Деяка техніка у будинку була підготовлена до винесення із будинку, не вистачало ноутбука дружини. Біля будинку був знайдений телефон обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину при зазначених вище обставинах підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2016 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_8 звернулася до Дніпровського ВП із заявою про викрадення з її будинку АДРЕСА_3 , ноутбуку марки «ASUS». (т.2 а.п.9);
- протоколом огляду місця події з фототаблицею (т.2 а.п. 10-14), згідно якого підтверджується факти та обставини проникнення обвинуваченого до будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження пластикового вікна, в ході якого вилучено: мобільний телефон марки Нокіа2220S із сімкартою, три сліди пальців рук, два сліди долоні;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т.2 а.п.43), згідно якого документи на ноутбук марки «ASUS» визнано речовим доказом;
- висновком експерта від 06.06.2016 року № 12/4.6-397, відповідно до якого один слід пальця руки розміром 22x18 мм на липкій стрічці розміром 112x38 мм і два сліди долоні руки розміром 35x40 мм та 40x45 мм на липких стрічках з розмірами сторін 153x45 мм і 104x45 мм, відповідно, вилучені 29.04.2016 р. в ході огляду будинку АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Два сліди пальця руки розмірами 20x10 мм і 19x15 мм на стрічках з розмірами сторін 64x38 мм та 112x38 мм, вилучених там же, не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб) (т.2 а.п. 55-58);
- висновком експерта № 6/12.1/1239 від 28.07.2016 року (т.2 а.п.98-106), згідно якого визначена ринкова вартість викраденого ноутбуку марки «ASUS» моделі F80L станом на 29.04.2016 р. у розмірі 2799,67 грн.;
- висновком дактилоскопічної експертизи № 12/4.6-646 від 22.08.2016 року (т.2 а.п.110-117), згідно якого слід пальця руки з найбільшими розмірами 22x18 мм на липкій стрічці розміром 112x38 мм і слід долоні руки розміром 40x45 мм на липкій стрічці з розміром сторін 104x45 мм, залишені відтиском середнього пальця правої руки і долонею лівої руки гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я якого надана на дослідження;
- висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 16/10.9/39 від 10.08.2016 року із додатками та СD-диском (т.2 а.п.122-125), згідно якого на мобільному телефоні «Nокіа 2220», вилученого за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено у телефонній книзі 28 (два вісім) записів, у журналі повідомлень 16 (шістнадцять) записів. Виявлені записи додаються до висновку експерта у Додатку 2, у директорії «Питання 1». У журналі дзвінків, записів, не виявлено;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т.2 а.п.155), згідно якого мобільний телефон марки Нокіа2220 визнано речовим доказом;
- даними протоколу слідчого експерименту від 17.11.2016 р. із фототаблицями (т.2 а.п.204-206), в ході якого підозрюваний ОСОБА_4 указав на паркан, який він перестрибнув та через вікно, яке було на провітрюванні і потрапив до будинку АДРЕСА_3 , де скоїв крадіжку.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.2 а.п.135-137; т.1 а.п. 24-26), на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.п. 140), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.2 а.п.139).
У відповідності до ч.2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частині першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до засудження за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.12.2016 року, за яким ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2018 року вирок залишено без змін. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне остаточне покарання призначити за вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.12.2016 року, та покаранням за даним вироком.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього положень Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування призначеного покарання.
Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від покарання за цим вироком та застосування до нього амністії, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Стаття 86 КК України передбачає, що підставою для такого звільнення є відповідний закон України щодо певної категорії осіб.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», в редакції від 06 травня 2014 року, амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
Згідно п."в" ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
За п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої батьківських прав не позбавлений, і якій на час набрання чинності вказаним законом не виповнилося 18 років, однак він обвинувачується у вчиненні умисного злочину, який є тяжким, він має три судимості за вчинення умисних тяжких злочинів (т.2 а.п. 135-137), що виключає можливість звільнення від покарання за цим вироком та застосування до нього амністії.
Вирішуючи уточнений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2799,67 грн., завданої кримінальним правопорушенням, заявлений потерпілою ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так як сума завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 2799,67 грн., вчиненим обвинуваченим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням: судово-дактилоскопічної експертизи по кримінальному провадженню в сумі 703,68 грн.; судово-товарознавчої експертизи у сумі 1407,36 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи у сумі 703,68 грн.; судової комп`ютерно-технічної експертизи у сумі 1760,80 грн.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.12.2016 року, та покаранням за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття обвинуваченим покарання обчислювати з 28.12.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_4 відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.12.2016 року, а саме з 28.12.2016 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 р.: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк відбування покарання: з 21.06.2017 року по день ухвалення даного вироку із розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 у Дніпровській установі виконання покарань № 4 УДПС України в Дніпропетровській області.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок погашення матеріальної шкоди 2799,67 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням: судово-дактилоскопічної експертизи по кримінальному провадженню в сумі 703,68 грн.; судово-товарознавчої експертизи у сумі 1407,36 грн.; судово-дактилоскопічної експертизи у сумі 703,68 грн.; судової комп`ютерно-технічної експертизи у сумі 1760,80 грн., а всього стягнути 4575 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 52 коп.
Речові докази: копії документів на ноутбук марки «ASUS» залишити при матеріалах справи; мобільний телефон марки Нокіа2220, який належить ОСОБА_4 , і знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Дніпровського відділення поліції повернути власнику або уповноваженій ним особі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1