Справа № 739/1929/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/222/2018
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, засудженого 01.06.2001 року Чернігівським обласним судом за п.п.«б», «г», «е», «і» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі,

частково задоволено його клопотання та зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23.05.2017 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Місцевий суд зазначив, що так як засуджений ОСОБА_8 з 23 травня 2017 року по 20 червня 2017 року продовжував відбувати покарання у виді довічного позбавлення волі та утримуватися в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», у зв`язку з його участю у перегляді вироку суду за нововиявленими обставинами, що є попереднім ув`язненням у розумінні частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), тому необхідно зарахувати вказаний строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу суду та постановити нову, якою зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по теперішній час. В обґрунтування скарги зазначив, що Закон України від 18.05.2017 року, яким були внесені зміни до ст.72 КК України, погіршив його становище при зарахуванні строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання. А тому вважає, що застосовувати необхідно положення ч.2 ст.4, ч.4 ст.5 КК України, тобто той закон, який поліпшує становище особи.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року ОСОБА_8 засуджений за п.п. «б», «г», «е», «і» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі. 09 жовтня 2001 року вказаний вирок ухвалою Верховного Суду України залишено без змін, у зв`язку з чим він набрав законної сили.

Згідно довідки Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 04 грудня 2017 року, засуджений ОСОБА_8 утримується в Чернігівському слідчому ізоляторі з 15 лютого 2017 року, на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.01.2017 року про переведення для участі в розгляді клопотання про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ було внесено зміни до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прикінцевими положеннями вищевказаного Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За таких підстав, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув`язнення по 20.06.2017 року включно, рахується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили закону в новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

А тому, тримання засудженого ОСОБА_8 в установах попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року і по час розгляду справи в суді, за змістом частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VІІІ), не є попереднім ув`язненням і його зарахування за наведеним вище співвідношенням до строку покарання здійснюватися не може, так як вирок щодо ОСОБА_8 набрав законної сили ще 9 жовтня 2001 року.

Відтак, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4