Справа № 732/142/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/386/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 9 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою заяву захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_10 , про перегляд вироку Щорського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2015 року, за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував тим, що заявником не надано судових рішень, які б свідчили про те, що інша особа вчинила злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_10 , також, не надано доказів про закінчення кримінального провадження або про наявність такого кримінального провадження, що здійснюється стосовно вчинення іншими особами або стосовно причетності інших осіб до вчинення злочину, за скоєння якого засуджено ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий судовий розгляд його заяви у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд, при розгляді його заяви, повинен був керуватися кримінально-процесуальним законом, який діяв на час відкриття кримінального провадження, а саме ст.. 459 ч. 2 п. 1 ст. ст.. 459 ч. 3 КПК України відповідно якими обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 2 цієї статті повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_11 , одночасному допиті потерпілої ОСОБА_12 та вказаного свідка, як і у виклику та допиті судово-медичного експерта ОСОБА_13 .

В поданих доповненнях до своєї апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду, вирок Щорського районного суду від 21 квітня 2015 року відносно ОСОБА_10 змінити та перекваліфікувати його дії з п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на ст.. 118 КК України. В обґрунтування змінених вимог зазначає, що провадження за його заявою в місцевому суді було відкрито 8 вересня 2017 року, тобто коли діяв Закон (глава 34 КПК України Провадження за нововиявленими обставинами без змін, внесених згідно Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року), але розгляд заяви по суті було проведено з врахуванням вказаних змін, що, на його думку, суперечить вимогам ст. 5 КПК України. Апелянт вказує, що відповідно ч. 3 ст. 459 КПК України, у редакції станом на час відкриття провадження, передбачалося, що лише обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 2 вказаної статті повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування. Стосовно обставин, вказаних у п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, зокрема завідомо неправдивих показань потерпілого, вказаної вище вимоги Законом не обумовлювалося. Крім того просить звернути уваги, що відповідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, потерпілого.

Засуджений ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що причиною звернення його захисника до суду з заявою про перегляд вироку щодо нього стали завідомо неправдиві показання потерпілої ОСОБА_7 , яка при розгляді заяви захисника ОСОБА_8 в місцевому суді вказала на причетність до інкримінованого йому злочину інших осіб, однак її показанням не було дано належної оцінки. Також, зазначає, що судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про допит інших свідків у справі.

В поданих доповненнях до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_10 , просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву адвоката ОСОБА_8 у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підтримання поданих апеляційних скарг, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються обставини, зазначені в ч. 2 вказаної норми закону.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції прийняв рішення, яке відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, дав всім доводам, зазначеним в заяві адвоката ОСОБА_8 правову оцінку і за відсутності підстав для скасування вироку залишив заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Так, в ході судового розгляду в суді першої інстанції були допитані потерпіла ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , досліджено показання потерпілої ОСОБА_7 , які були надані нею під час судового розгляду у суді першої інстанції і вказаним поясненням місцевим судом було дано належну оцінку в сукупності з усіма обставинами справи.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг сторони захисту, колегія суддів вважає, що вони не містять посилань на нововиявлені обставини, тобто не містить посилань на обставини, які існували на час розгляду справи судом, однак не були відомі з певних причин.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , щодо необґрунтованого відхилення місцевим судом його клопотання про допит свідка ОСОБА_11 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 , колегія визнає намаганням повторно оскаржити чинний вирок суду по суті і такі твердження не мають відношення до нововиявлених обставин.

Зміст доводів сторони захисту зводиться до бажання спонукати суд повторно й по-іншому оцінити існуючі в кримінальному провадженні докази, що є неможливим в порядку перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами за правилами глави 34 КПК України.

За змістом положень цієї глави КПК України, суд не має права повторно переоцінювати наявні у кримінальному провадженні докази, а також не має права давати оцінку певним з точки зору заявника порушенням норм матеріального і процесуального закону, які були допущені в ході досудового слідства чи судового розгляду справи, оскільки таке право виключно належить лише суду вищої інстанції, який має право переглядати судове рішення в порядку його оскарження, що вже мало місце з боку апеляційного суду Чернігівської області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Крім того, завідомо неправдиві показання, є окремим кримінальним правопорушенням, який передбачений нормами кримінального законодавства.

Тому твердження сторони захисту про те, що в ході судового розгляду справи потерпіла надавала неправдиві показання у зв`язку з погрозами в її сторону іншими особами, які, на її думку, причетні до вчинення кримінального правопорушення, за своїм змістом є твердженням про вчинення відносно неї окремого злочину, а тому дана обставина має бути підтверджена чинним вироком суду або, принаймні, результатами розслідування за цим фактом.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , що місцевий суд при розгляді його клопотання по суті мав керуватися кримінально-процесуальним законом який діяв на час відкриття кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки ст.. 5 КПК України, яка регламентує дію кримінального процесуального Кодексу в часі визначено, що процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 9 лютого 2018 року, в зв`язку з чим апеляційні скарги засудженого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 9 лютого 2018 року, якою заяву захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_10 , про перегляд вироку Щорського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2015 року, за нововиявленими обставинами залишено без задоволення без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4