Справа № 754/8449/18
У Х В А Л А
Іменем України

09 липня 2018 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0016648 від 25 грудня 2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0016648 від 25 грудня 2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Скарга мотивована наступним.
Слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0016648 від 25.12.2017 року за ст. 296 ч.4 КК України стосовно ОСОБА_6 .

За змістом повідомлення про підозру від 03 травня 2018 року ОСОБА_6 24.12.2017 року, приблизно о 21.30 год., перебуваючи навпроти ресторану «Макдональдс», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 2-А, грубо порушуючи громадський порядок, із гладкоствольного самозарядного пістолету «Форт-12Р», калібру - 9мм. здійснив спочатку декілька пострілів у бік сторонніх осіб та ОСОБА_7 , а потім щонайменше два постріли в останнього, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих кульових поранень задньої поверхні грудної клітини в проекції 11-12 ребер між лівими лопатковою та заднє пахвовою лініями та на зовнішньої поверхні лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

20 червня 2018 року ним, ОСОБА_3 на підставі ст. 220 КПК України старшому слідчому слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 та прокурору Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 подані клопотання про проведення:

1.допиту свідка ОСОБА_8 з приводу причин та обставин конфлікти між ним та ОСОБА_7 , а також мотивів, з яких він викликав на місце події сина;

2.одночасного допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_8 , потерпілого Шевченка та підозрюваного ОСОБА_6 з метою усунення суперечностей у їх показаннях;

3.судово-криміналістичного дослідження одягу потерпілого ОСОБА_7 (з урахуванням висновків судового-медичної експертизи) на предмет встановлення особливостей травмуючого (их) предмета (ів) та в разі якщо такими можливо виявляється гумові кулі визначення відстані, з якої здійснено постріли;

4.вжиття заходів до встановлення місця знаходження травмуючих предметів.

21 червня 2018 року отримано копію постанови слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання, у зв`язку з недоцільністю, на думку слідчого, у проведені допиту ОСОБА_8 , який раніше допитувався та відмовився надавати покази щодо сина; відсутністю «значних невідповідностей» у показах очевидців та учасників конфлікту, а також «відсутністю знарядь спричинення тілесних ушкоджень для порівняння».

Вважає відмову у задоволенні клопотання незаконною та такою, що грубо порушує такі загальні засади кримінального судочинства як законність, змагальність та забезпечення права на захист.

Стороною обвинувачення фактично обмежено право на збирання та подання до суду доказів стороною захисту.

Під час юридичної оцінки зібраних доказів необхідно з`ясувати: природу взаємин, які склалися між підозрюваним та потерпілим; причину виникнення діяння; час, обстановку та обставини, за яких відбувався перебіг посягання; характер та динаміку дій ОСОБА_6 тощо.

Посилання на той факт, що зазначені у клопотанні особи раніше вже допитувалися не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Незважаючи, на те що до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів долучено одяг (куртка, светр, футболка), у якому під час описаних подій знаходився потерпілий ОСОБА_7 , їх судово-криміналістичне дослідження на предмет визначення відстані, з якої здійснено постріли, не проводилось.

Водночас в матеріалах досудового розслідування, у тому числі висновку судово- медичного дослідження, відсутні дані про місце знаходження куль. За змістом постанови, що оскаржується, слідчим навіть не прийнято заходів до їх відшукання, а необхідність вирішення експертним шляхом питання про відстань, з якої можливо були здійснені постріли - взагалі проігнороване.

Незважаючи, що строк досудового розслідування спливає лише 03.07.2018 року, вже 21.06.2018 року слідчим повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування.

Зазначає, що якщо прокурор вважає, що зібраних доказів достатньо для складання обвинувального висновку - це його право, але сторона захисту є незалежною у цьому питанні від думки прокурора та не може бути позбавлена можливості збирати докази в межах строку досудового розслідування, що повністю відповідає положенням ст. 220 ч. 8 КПК України.

Крім того, усупереч вимогам ст. 110 ч.5 п. 3 КПК України резолютивна частина постанови слідчого не містить відомості про можливість та порядок її оскарження.

На підставі викладеного захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 просить:
1.Скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 21.06.2018 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України;

2.Зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0016648:

2.1.допитати свідка ОСОБА_8 з приводу причин та обставин конфлікту між ним та ОСОБА_7 , а також мотивів, з яких він викликав на місце події сина;

2.2.одночасно допитати свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , потерпілого Шевченка та підозрюваного ОСОБА_6 з метою усунення суперечностей у їх показаннях;

2.3.ініціювати перед слідчим суддею проведення судово-криміналістичного дослідження одягу потерпілого ОСОБА_7 (з урахуванням висновків судового- медичної експертизи) на предмет встановлення особливостей травмуючого (их) предмета (ів) та в разі якщо такими можливо виявляться гумові кулі - визначення відстані, з якої здійснено постріли;

2.4.вжиття заходів до встановлення місця знаходження травмуючих предметів.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі з підстав наведених в ній, просив задовольнити. Додатково зазначив, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 21.06.2018 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України є незаконною та необґрунтованою, такою, що порушує право підозрюваного на захист; сторони захисту на збирання доказів, зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, яке здійснюється шляхом подання слідчому відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Зазначив, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, винесена постанова обмежує такі права сторони захисту.

В судовому засіданні ст. слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала в повному обсязі з підстав необґрунтованості. Зазначила, що постанова про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 21.06.2018 р. є обґрунтованою, відповідає вимогам КПК України. Крім того, 21.06.2018 р. було повідомлено про закінчення досудового розслідування, а 25.06.2018 р. відкрито матеріали досудового розслідування, а отже, докази які будуть отримані на даній стадії не будуть вважатися належними та допустимими та це призведе до затягування строків досудового розслідування.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги в повному обсязі з підстав її необґрунтованості, просила відмовити в задоволенні.

Вислухавши думку заявника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в слідчим відділом Деснянського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0016648 від 25.12.2017 р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України.
20.06.2018 р. захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 подано ст. слідчому СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 та прокурору Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 клопотання в порядку ст. 220 КПК України, відповідно до якого просив:

1.допитати свідка ОСОБА_8 з приводу причин та обставин конфлікти між ним та ОСОБА_7 , а також мотивів, з яких він викликав на місце події сина;

2.провести одночасний допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_8 , потерпілого Шевченка та підозрюваного ОСОБА_6 з метою усунення суперечностей у їх показаннях;

3.ініціювати (з урахуванням висновків судового-медичної експертизи) проведення судово-криміналістичного дослідження одягу потерпілого ОСОБА_12 на предмет встановлення особливостей травмуючого (их) предмета (ів) та в разі якщо такими можливо виявляється гумові кулі визначення відстані, з якої здійснено постріли;

4.вжити заходів до встановлення місця знаходження травмуючих предметів.

Постановою ст. слідчий СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 21.06.2018 р. в клопотанні адвоката про проведення слідчих дій відмовлено.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Судом встановлено, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 було слідчим розглянуто і вирішено, в задоволенні клопотання відмовлено, про що винесена вмотивована постанова, копія якої вручена особі, яка заявила клопотання.
Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотанні про проведення слідчих дій, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно «Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 № 570 слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Під час досудового розслідування слідчий самостійно приймає процесуальні рішення, крім випадків, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згода прокурора чи погодження керівника органу досудового розслідування або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Тобто слідчий не зобов`язаний, в обов`язковому порядку, задовольнити клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як зазначено в Узагальненні ВССУ від 12.01.2017 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Системний аналіз положень ст. 220 КПК України, свідчить про те, що слідчим за результатами вирішення питань, зазначених у главі 20 КПК України, постановляється відповідне рішення, яке повинно бути належним чином мотивоване, щодо підстав задоволення клопотання, так і підстав щодо відмови у задоволенні клопотання.
КПК України не містить положень з яких би убачались повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого на проведення конкретних слідчих дій, тобтоКПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання, слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, оскаржувана постанова є обґрунтованою та мотивованою, втручання у досудове розслідування, зокрема шляхом зобов`язання слідчого провести певні процесуальні чи слідчі дії не допускається, різного роду протиріччя (за їх наявності) можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова слідчого прийнята в межах дії кримінального процесуального кодексу України та у строк передбачений для розгляду клопотання, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 2, 26, 40, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0016648 від 25 грудня 2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: