Справа № 540/924/18
Провадження № 1-кс/540/272/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року смт Машівка

Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

представника володільця майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

22.10.2018 до суду надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000278, що розпочате 05.10.2018 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.246 КК України, по факту незаконної порубки дерев поблизу с. Андріївка Машівського району Полтавської області було встановлено, що 05.10.2018 року до ЧЧ Машівського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло телефонне повідомлення працівника поліції ОСОБА_6 про те, що поблизу с. Андріївка Машівського району Полтавської області, виявлено незаконну порубку дерев. Виїздом на місце пригоди було виявлено незаконну порубку 9 дерев дубу та деревини акації білої. На місці пригоди виявлено та вилучено бензопилу «Штиль» вантажний автомобіль МАЗ 5549 д.н.з. НОМЕР_1 з напиляними колодами дерев дубу, під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя смт. Машівка та автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Полтава. Під час проведення допиту власника автомобіля ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 громадянина ОСОБА_8 , жителя с. Мартинівка, Гадяцького району, Полтавської області, було встановлено, що він придбав автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 , експлуатує його і в даний час він знаходиться у нього, до автомобіля вилученого на території Машівського району Полтавської області він не має ніякого відношення. На підтвердження вказаного факту він надав вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію. З вище викладеного вбачається, що вилучений автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 експлуатується зі знищеними, підробленими чи заміненими номерами вузлів та агрегатів, що є ознаками окремого кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України.

Враховуючи те, що вказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, речовим доказом та в даний час вважається тимчасово вилученим майном, у слідчого виникла необхідність накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та пояснив, що на даний час розслідування злочину, передбаченого ст.290 КК України, не завершено та є необхідність в проведенні ряду експертиз, а тому в разі передачі автомобіля володільцю майна існує ризик знищення речового доказу - автомобіля ВАЗ з метою уникнення володьібцем майна відповідальності за більш тяжкий злочин. В разі підтвердження правомірності придбання транспортного засобу та існування належних умов зберігання, в подальшому автомобіль може бути повернутий володільцю майна.

Володілець майна та його представник не заперечували проти накладення арешту на автомобіль та в той же час просили передати транспортний засіб на відповідальне зберігання володільцю майна, пояснивши, що володілець майна та його законні представники мають намір також замовити проведення товарознавчої експертизи для встановлення вартості та відповідно для подачі цивільного позову, оскільки добросовісно придбали вказаний автомобіль.

Власник автомобіля згідно свідоцтво про його реєстрацію ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.31).

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши документи провадження, дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000282 від 18.10.2018, правова кваліфікація ст. 290 КК України, щодо знищення, підробки або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, проведено огляд та вилучення легкового автомобіля ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 2-4).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , житель с. Мартинівка Гадяцького району Полтавської області (а.с. 5).

Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , останній показав, що в липні 2006 року в автосалоні в м. Полтава він придбав автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 та зареєстрував на своє ім`я, нікому його не продавав, експлуатує його і в даний час, він знаходиться у нього, до автомобіля вилученого на території Машівського району Полтавської області він не має ніякого відношення (а.с. 7).

На підтвердження вказаного факту до матеріалів клопотання додано копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію паспорта ОСОБА_8 та фотознімки автомобіля (а.с.8-11).

Постановою старшого слідчого СВ Машівського ВП ОСОБА_3 легковий автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 - визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0000282 від 18.10.2018 (а.с. 6).
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення.

Пунктами 1, 3 частини 2 цієї статі передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно, якщо воно: підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що оскільки вилучене майно, а саме: легковий автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 , є предметом злочину, тимчасово вилученим майном, надані суду докази свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а відтак приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та на вказане майно слід накласти арешт.

Суд не вважає за можливе передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання володільцю майна, оскільки арешт на автомобіль накладено саме з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, а передача автомобіля володільцю майна може призвести до знищення доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170,173 КПК України

у х в а л и л а :

клопотання старшого слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду 19.10.2018 майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , житель с. Мартинівка Гадяцького району Полтавської області, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1