Постанова
Іменем України
15 травня 2018 року

м. Київ
справа № 383/1020/14-к
провадження № 51-239км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, кримінальне провадження
щодо якої закрито ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, та представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000043 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , громадянки України, котра народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бобринець Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою і засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного їй майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 3 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Цим же вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 382 388 грн 20 коп., інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних 328 883 грн 48 коп., моральної шкоди 10 000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року апеляційні скарги прокурора, потерпілої та її представника задоволено частково, апеляційні скарги засудженої та її захисника задоволено, вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 скасовано. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачувалася у тому, що вона у період часу з січня 2007 року по 20 січня 2014 року, працюючи на території КП «Ринок» Бобринецького РСТ у м. Бобринець Кіровоградської області реалізатором у торговій точці, що належала ОСОБА_8 , зловживаючи довірою останньої, враховуючи відсутність договору, який би забезпечив матеріальну відповідальність ОСОБА_6 , систематично і безоплатно, протиправно вилучила і привласнила грошові кошти, отримані від реалізації товарно-матеріальних цінностей, в особливо великих розмірах. Своїми діями ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_8 матеріальної шкоди в загальному розмірі 382 388 грн 20 коп.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та безпідставно закрив кримінальне провадження, при цьому безпосередньо доказів не дослідив, однак надав їм іншу оцінку.
У касаційній скарзі представник потерпілої, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд порушив принцип безпосередності дослідження доказів судом і, не дослідивши в судовому засіданні докази, надав їм іншу оцінку, ніж місцевий суд. Також представник потерпілої посилається на недотримання судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 вважали касаційні скарги обґрунтованими і просили їх задовольнити.
ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення касаційних скарг та просили ухвалу апеляційного суду від 15 червня 2017 року залишити без зміни.
Мотиви суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
При цьому ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд під час перегляду обвинувального вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з кримінального провадження, не погоджуючись із ухваленим вироком, прокурор, потерпіла та її представник, обвинувачена та її захисник звернулися з апеляційними скаргами на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 .
Під час апеляційного перегляду зазначеного вироку місцевого суду апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, скасував вирок місцевого суду та закрив кримінальне провадження.
При цьому, як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, своє рішення суд обґрунтував, зокрема, показаннями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які надали пояснення в судових засіданнях апеляційної інстанції під час проведення часткового судового слідства, наявними в кримінальному провадженні трудовою книжкою, копіями податкових декларацій єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_6 за 2007 2013 роки тощо.
Колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а докази, які покладені в основу обвинувачення, не підтверджують наявність складу вказаного кримінального правопорушення та, навпаки, підтверджують його відсутність.
Разом із тим місцевий суд в обвинувальному вироку обґрунтував винуватість ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України не лише показаннями потерпілої, а й показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , видатковими накладними на передачу товару від ОСОБА_8 до одержувача ОСОБА_6 , договором оренди торгової площі від 01 січня 2009 року, укладеним між ОСОБА_8 та Бобринецьким КП «Ринок» тощо.
Між тим, аналізу цих доказів (а саме, чому ці докази не доводять винуватості ОСОБА_6 ) та спростування встановлених за їх допомогою фактичних обставин ухвала апеляційного суду не містить, і їх не було досліджено безпосередньо судом апеляційної інстанції.
Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтував свій висновок про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, доказами, які були покладені в основу обвинувального вироку місцевого суду, без їх безпосереднього дослідження під час апеляційного розгляду зазначеного кримінального правопорушення, надавши їм іншу оцінку, ніж суд першої інстанції.
Виходячи з такої засади кримінального провадження як безпосередність дослідження доказів судом (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України), апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих стороною обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Зазначені вище істотні порушення закону могли вплинути на остаточні висновки суду апеляційної інстанції при перегляді обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 .
Таким чином, на думку колегії суддів, висновок апеляційного суду про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення є передчасним, оскільки ухвала суду апеляційної інстанції про скасування вироку місцевого суду від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. З урахуванням викладеного, касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, та представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 підлягають задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню, кримінальне провадження необхідно призначити до нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду належить урахувати вказівки суду касаційної інстанції, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, безпосередньо дослідити необхідні докази за наявності для цього підстав, у сукупності проаналізувавши їх і, дотримуючись процесуальних прав сторін, постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, навівши докладні мотиви його ухвалення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд

ухвалив:
Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, та представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3