У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Кодимського району, с.Федорівка, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання та реєстрації, зі слів раніше судимого за ст. 185, ст. 289 КК України, станом на теперішній час підозрюваного в рамках кримінального провадження за ст.185 ч.2 КК України,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0006259 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0006259 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.09.2018, близько 12:30 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Привокззальна 2, біля громадської вбиральні Залізничного вокзалу м. Одеса, побачили потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в цей час сидів на парапеті поряд з вказаною вбиральнею.
У вказаний час у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили майно, належне ОСОБА_9 ..
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підійшли до потерпілого та сіли по різні від нього сторони. Приступивши до реалізації свого заздалегідь спланованого умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обшукали кишені ОСОБА_9 , який оказував опір, а ОСОБА_7 в цей час схопив сумку потерпілого, в якій знаходились особисті речі та спрямував до приміщення громадської вбиральні.
Далі, ОСОБА_9 побіг за ОСОБА_7 , та наздогнавши останнього у приміщенні вбиральні, відібрав свою сумку. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зайшли до громадської вбиральні, та діючи до раніше спланованого плану, нанесли удари, у кількості 3-4 удари, кулаками рук в область обличчя ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 з правої кишені штанів потерпілого викрав планшет «Леново» у корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , що не має цінності для потерпілого та флеш-картою 32 ГБ, вартістю 200 гривень.
Заволодівши належним ОСОБА_9 майном, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишили приміщення громадської вбиральні, однак потерпілий наздогнав ОСОБА_4 та намагався повернути належне йому майно, через що отримав від ОСОБА_4 два-три удари кулаком в область обличчя .
Далі, використавши безпорадне становище ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , з метою завершення спільного корисливого умислу, діючи відкрито, обшукав потерпілого та дістав з кишені штанів паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , де знаходились грошові кошти в розмірі 235 гривень, які ОСОБА_4 відкрито викрав, після чого повернув паспорт ОСОБА_9 .. ОСОБА_10 очікував на ОСОБА_4 неподалік, а ОСОБА_7 в цей час з місця вчинення злочину зник .
Виконавши всі дії спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3935 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів:

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, після вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом прийняття заяви у потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , згідно якого він впізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_11 , згідно якого він впізнав ОСОБА_4 .

07.09.2018 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

08.09.2018 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який згідно санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність наступних ризиків: передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 ставиться запобігання спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що він не може забезпечити самостійно своєчасне прибуття до органу досудового розслідування та суду, а також передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені, просили обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, з його сдів раніше судимий та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України, що свідчить про відсутність в підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а тому наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та можевчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у матеріалах клопотання, а саме протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення, протоколом прийняття заяви у потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , згідно якого він впізнав ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_11 , згідно якого він впізнав ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді, неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_4 злочин було вчинено з застосуванням насильства до потерпілого, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно- задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, строком на 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу становить 60 (десять днів) та обчислюється з моменту затримання підозрюваного, тобто з 07.09.2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 06.11.2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
08.09.2018