Справа № 405/4183/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 18.06.2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 18.06.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року. На обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000214 від 07.12.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Постановою слідчого від 18.06.2018 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою, оскільки 21.03.2018 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000214, яка на даний час є законною та обгрунтованою. Крім того будь-яких даних, які свідчили б про те, що діями працівників правоохоронних органів, зазначених ОСОБА_3 у заявах, останній спричинено моральну чи матеріальну шкоду, а відтак відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоди (моральної, фізичної чи матеріальної) відсутні.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належними чином, звернулась до слідчого судді з заявою про розгляд справи без її участі та просила скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до слідчого судді з заявою про неможливість прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 07.12.2017 року за № 0000214 щодо протиправних дій працівників правоохоронних органів Кіровоградської області, які полягали в умисному невиконанні рішення слідчого судді Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2017 року у справі № 390/2584/15-к, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 18.06.2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 366, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України. В постанові зазначено, що 21.03.2018 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000214, яка на даний час є законною та обгрунтованою. Крім того будь-яких даних, які свідчили б про те, що діями працівників правоохоронних органів, зазначених ОСОБА_3 у заявах, останній спричинено моральну чи матеріальну шкоду, таким чином відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоди (моральної, фізичної чи матеріальної) відсутні.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при прийнятті оскаржуваної постанови зазначених вимог закону не дотримано.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови однією з підстав відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у визнанні потерпілої є наявність постанови слідчого від 21.03.2018 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000214, про те зазначену постанову скасовано ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2018 року, яка набрала законної сили та підлягає виконанню.
Крім того, в ухвалі слідчого судді від 03.04.2018 року було зазначено про необхідність слідчим у кримінальному провадженні врахувати та проаналізувати під час прийняття процесуальних рішень ті обставини, що тривалість проведення досудового розслідування, неодноразові скасування слідчими суддями постанов слідчих про закриття кримінальних проваджень, об`єктивно призводить до моральних страждань ОСОБА_3 .

Разом з тим, слідчий при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 не врахував обставини зазначені в ухвалі слідчого судді від 03.04.2018 року та не зазначив, які саме слідчі дії ним було проведено з метою з`ясування та отримання відповідних належних та допустимих доказів, які вказували на наявність або відсутність даних, які б свідчили, що вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдана матеріальна, фізична та моральна шкода.
Крім того, слідчий суддя не погоджується з думкою слідчого про відсутність у ОСОБА_3 права подання слідчому клопотання про зобов`язання вчинити ті чи інші дії в рамках даного кримінального провадження, в даному випадку, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови заяви про визнання її потерпілою, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 має процесуальний статус свідка та може користуватись лише правами, передбаченими ст.ст. 65, 66 КПК України, оскільки постанову слідчого від 21.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 скасовано, а відтак остання за приписами ч. 2 ст. 55 КПК України користується правами і обов`язками потерпілого, передбаченими ст.ст.56,57 КПК України.
Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 18.06.2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5