ун. № 759/9690/18 пр. № 1-кп/759/902/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ірпінь Київської області, українець, гр-н України, освіта середня, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, проживає: АДРЕСА_1 , не судимий;

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ірпінь Київської області, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, працює, зареєстрований в АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

які кожен окремо обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
12 травня 2018 року, приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито викрали чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , завдавши останньому майнову шкоду, за таких обставин.

12 травня 2018 року, приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз будинку № 15 по вул. Малинська в м. Києві, помітили незнайомого їм ОСОБА_11 , після чого, вступивши між собою у злочинну змову, вирішили відкрито викрасти майно останнього. Діючи згідно з досягнутої домовленості, вони наздогнали ОСОБА_11 , якому завдаючи ударів по різних частинах тіла, тобто застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спричинили своїми умисними діями ОСОБА_12 фізичний біль, подолавши опір. Після цього ОСОБА_6 вихопив з рук потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон «Iphone 5S», вартістю 4 292 грн., який знаходився у футлярі, вартістю 100 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 20 грн., а всього відкрито заволоділи чужим майном у такій спосіб на загальну суму 4 437 грн. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця злочину втекли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнали у повному обсязі, щиро покаялись і дали показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, кожний окремо, що дійсно 12 травня 2018 року приблизно о 00 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз будинку АДРЕСА_1 , помітили незнайомого ОСОБА_11 , майном якого вирішили заволодіти із застосуванням насильства. Діючи за погодженням між собою наздогнали його та стали наносити удари по різних частинах тіла, після чого ОСОБА_6 вихопив з рук ОСОБА_11 мобільний телефон «Iphone 5S», з яким зникли. Вартість майна, яким вони заволоділи у вказаний спосіб на загальну суму 4 437 грн. не оспорювали.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 12 травня 2018 року відкрито за попередньою змовою групою осіб та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, викрали чуже майно (грабіж) на загальну суму 4 437 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_12 , а тому ці їх дії, кожного окремо, кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винних, які не судимі, характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають, відтак відсутні сумніви в їх осудності, вони обидва працевлаштовані, СОКОЛОВ має на утриманні малолітню дитину, сплачуючи на неї аліменти. Обставинами, що пом`якшують їм обом покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує їх покарання, є вчинення ними злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, тяжкість вчиненого ОСОБА_15 та ОСОБА_10 злочину, думку потерпілого, який прийняв вибачення і просив суворо не карати обвинувачених, вважаючи можливим їх виправлення без ізоляції від суспільства, а також враховуючи перелічені дані про їх особу, суд вважає за можливе їх виправлення в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання за вчинений ними злочин в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, а тому вважає за необхідне застосувати до них обох ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на них обов`язки, які сприятимуть їх виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину, при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного окремо визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити кожному покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вони протягом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки: - повідомляти сектор КМВ з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до сектору КМВ з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 домашній арешт залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_18