КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 01 листопада 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року,

за участі: прокурора адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та накладено арешт на транспортні засоби:
- автомобіль марки «LЕХUS IS 250», седан-В, білого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
- автомобіль марки «LЕХUS RX 350», універсал-В, коричневого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;
- автомобіль марки «ТОYОТА САМRУ 2,4», седан-В, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровані за дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ;

- сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_4 ;
- сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_5 ;
- сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_6 ;
- напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі НОМЕР_7 ;
- напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі НОМЕР_8 ;
- напівпричіп-фургон - Е, номер шасі НОМЕР_9 ;
- напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі НОМЕР_11 , які належать ТОВ «БАТЛЕР».
Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_6 та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на його майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити задоволенні клопотання органу досудового розслідування.
Щодо строку апеляційного оскарження, адвокат зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 не викликався судом першої інстанції на судове засідання щодо розгляду клопотання про арешт майна., а зі змістом ухвали та матеріалами справи остання ознайомилась лише 24 вересня 2018 року.
Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що слідчий суддя в ухвалі послався на показання свідків: ОСОБА_10 , який був допитаний ще у 2015 році у іншому кримінальному провадженні, а також свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проте слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали вказані особи не допитувались, що є порушенням принципу безпосередності.
Крім того, адвокат стверджує, що жодного доказу на підтвердження припущень органу досудового розслідування щодо придбання автомобіля ОСОБА_9 за кошти ОСОБА_6 - надано не було.
Також, слідчий суддя посилається на інформацію щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , відповідно до якої, шлюб між вказаними особами було зареєстровано 08 грудня 2012 року, тобто, на момент придбання автомобілів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 навіть не перебували в шлюбі. Водночас, як стверджує автор апеляційної скарги, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту придбання автомобілів за кошти ОСОБА_14 , а не за особисті кошти ОСОБА_9 . В той же час, здійснення оплати за автомобілі в безготівковій формі абсолютно не стосується джерела походження сплачених ОСОБА_9 грошових коштів.
Таким чином, на думку адвоката, слідчим суддею не були встановлені, а органом досудового розслідування не були доведені конкретні факти, які б підтверджували вчинення ОСОБА_6 будь-яких дій щодо відмивання та легалізації коштів через арештований судом І інстанції рахунок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання по арешт майна проводився без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 , зі змістом ухвали та матеріалами справи адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 ознайомилась лише 24 вересня 2018 року, що не спростовується матеріалами провадження, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне необхідно поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 19 серпня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001762, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 328, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що старший офіцер безпеки відділення оперативно-технічних оглядів оперативно-технічного відділу Управління державної охорони України майор ОСОБА_6 , в період з лютого до вересня 2000 року, будучи службовою особою, відповідальною за проведення оперативно-технічних оглядів в особливо-режимному приміщенні службовому кабінеті Президента України, діючи умисно на шкоду національної безпеки України у сфері зовнішніх відносин, з корисливих мотивів, умисно зібрав з метою передачі відомостей, що становлять державну таємницю, які містилися в записах розмов між Президентом України та вищими посадовими особами й політичними діячами держави, після чого у період з 2002 по 2004 роки передав їх представникам іноземних організацій за відповідну грошову винагороду, яку у подальшому легалізував шляхом придбання об`єктів нерухомості, транспортних засобів та іншого майна, як на території Сполучених штатів Америки так і на території України.
05 вересня 2018 року заступник начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме: автомобіль марки «LЕХUS IS 250», седан-В, білого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки «LЕХUS RX 350», універсал-В, коричневого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобіль марки «ТОYОТА САМRУ 2,4», седан-В, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , які зареєстровані за дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_4 ; сідловий тягач марки DAFFT XF105, номер шасі НОМЕР_5 ; сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_6 ; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі НОМЕР_7 ; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі SMRR3ACX4W036068; напівпричіп-фургон - Е, номер шасі НОМЕР_9 ; напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі SU9SHA00RY9WL1203напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі SU9SHA00RY9WL1203.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року зазначене клопотання було задоволено.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути серед іншого зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про арешт вищевказаного майна, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання підозрюваному ОСОБА_6 та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Разом з тим, колегія суддів дослідивши матеріали додані до клопотання встановила, що автомобіль марки «LЕХUSIS 250», седан-В, білого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки «LЕХUS RX 350», універсал-В, коричневого кольору,2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобіль марки «ТОYОТА САМRУ 2,4», седан-В, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровані за дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , та належать останній на праві власності, що підтверджується результатами аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України (т. 1 а.п. 195-197).

Водночас, встановлено, що сідловий тягач марки DAFFT XF105, номер шасі НОМЕР_4 ; сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_5 ; сідловий тягач марки DAFFT XF105, номер шасі НОМЕР_6 ; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі CMRR3ACX4W036076; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі SMRR3ACX4W036068; напівпричіп-фургон - Е, номер шасі НОМЕР_12 0SNC9; напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі SU9SHA00RY9WL1203 напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі НОМЕР_11 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, належать ТОВ «БАТЛЕР» (т. 1 а.п. 78-89).

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутній цивільний позов, а також ОСОБА_9 та засновники і працівники ТОВ «БАТЛЕР» не є підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні та не доведено, що вони набули вищевказане майно внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, тому арешт майна не може бути накладений з підстав зазначених у клопотанні органу досудового розслідування та слідчого судді, а іншої мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження ініційовано не було, як в клопотанні слідчого так і в судовому засіданні прокурором в місцевому суді.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час задоволення клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя взагалі не врахував вищезазначених обставин та не встановлював достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), як на це посилається заступник начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 у своєму клопотанні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено достатніми та допустимими доказами необхідність у накладенні арешту вищевказаного майна, що належать ОСОБА_9 та ТОВ «БАТЛЕР», оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою, на яку посилався слідчий та слідчий суддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

З урахуванням вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження та задовольнити її апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та накладено арешт на транспортні засоби: автомобіль марки «LЕХUS IS 250», седан-В, білого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки «LЕХUS RX 350», універсал-В, коричневого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобіль марки «ТОYОТА САМRУ 2,4», седан-В, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровані за дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ; сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_4 ; сідловий тягач марки DAFFT XF105, номер шасі НОМЕР_5 ; сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_6 ; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі CMRR3ACX4W036076; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі SMRR3ACX4W036068; напівпричіп-фургон - Е, номер шасі НОМЕР_9 ; напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі НОМЕР_11 , які належать ТОВ «БАТЛЕР», - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на транспортні засоби: автомобіль марки «LЕХUS IS 250», седан-В, білого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки «LЕХUS RX 350», універсал-В, коричневого кольору,2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобіль марки «ТОYОТА САМRУ 2,4», седан-В, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровані за дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_9 ,; сідловий тягач марки DAFFT XF105, номер шасі НОМЕР_4 ; сідловий тягач марки DAF FT XF105, номер шасі НОМЕР_5 ; сідловий тягач марки DAFFT XF105, номер шасі НОМЕР_6 ; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі CMRR3ACX4W036076; напівпричіп-рефрижератор - Е, номер шасі SMRR3ACX4W036068; напівпричіп-фургон - Е, номер шасі НОМЕР_9 ; напівпричіп-бортовий - НОМЕР_10 номер шасі НОМЕР_11 , які належать ТОВ «БАТЛЕР», - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/794/2018 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_15 Доповідач: ОСОБА_1