Дата документу 23.05.2018
Справа № 334/3529/18
Провадження № 1-кс/334/1183/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0005803 від 20 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчої СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0005803 від 20 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.153 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у травні 2013 року ОСОБА_6 у денний час за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки був її хрещеним батьком, діючи з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, використовуючи безпорадний стан ОСОБА_7 , який виразився у її малолітньому віці, та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснив її інтелектуальне розбещення , шляхом проведення з нею цинічних розмов на сексуальні теми, демонстрування відеопродукції порнографічного характеру. Після цього, ОСОБА_6 перейшов до умовляння малолітньої ОСОБА_7 задовольнити його статеву пристрасть неприроднім способом.

Продовжуючи свій злочинний намір, в один із днів серпня 2013 року, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя вул. Адмірала Макарова, 147, продовжив здійснювати відносно малолітньої ОСОБА_7 інтелектуальне та фізичне розбещення, з метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом за участі малолітньої, а саме демонстрував ОСОБА_7 відео записи порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та пропонував їй задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом.

Не зупиняючись на досягнутому, у вересні 2013 року, ОСОБА_6 приблизно один-два рази здійснив інтелектуальне та фізичне розбещення щодо малолітньої ОСОБА_7 з метою

подальшого задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом за участі малолітньої, а саме демонстрував відеопродукцію порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні доторкання його статевого органу, які викликали у ОСОБА_6 статеве збудження, після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_7 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть неприроднім способом при цьому використавши безпорадний стан малолітньої потерпілої.

Як наслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 принизив честь і гідність малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та порушив її соціальний розвиток.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпородного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої особи.

Продовжуючи свій злочинний намір, у період з жовтня 2013 року по червень 2014 року, приблизно один-два рази в місяць, ОСОБА_6 продовжував відносно малолітньої ОСОБА_7 здійснювати інтелектуальне та фізичне розбещення, з метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом за участі малолітньої, а саме демонстрував відеопродукцію порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні доторкання його статевого органу, які викликали у ОСОБА_6 статеве збудження, після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_7 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть неприроднім способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 принизив честь і гідність малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та порушив її соціальний розвиток.

Також, у період з вересня 2014 року по червень 2015 року, приблизно один-два рази на місяць, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 діючи повторно, з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом за участі малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи безпорадній стан останньої, який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснював відносно малолітньої ОСОБА_7 інтелектуальне та фізичне розбещення та задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом за участі малолітньої, шляхом демонстрування відео записи порнографічного характеру, оголювання статевого органу, вчинення акту онанізму, після чого під психологічним тиском шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні доторкання його статевого органу, які викликали у ОСОБА_6 статеве збудження після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_7 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть не природнім способом.

Вказані дії ОСОБА_6 інколи здійснював у присутності малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких ОСОБА_6 також здійснював інтелектуальне та фізичне розбещення та за участі останніх задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 порушив соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та принизив її честь і гідність.

Крім того, з вересня 2015 року по лютий 2016 рік, приблизно один-два рази в місяць, знаходячись за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 діючи повторно, з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом за участі малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи безпорадній стан останньої, який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснював відносно малолітньої ОСОБА_7 інтелектуальне та фізичне розбещення та задовольняв свою статеву пристрасть

неприродним способом за участі малолітньої, шляхом демонстрування відео записи порнографічного характеру, оголювання статевого органу, вчинення акту онанізму, після чого під психологічним тиском шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні дотики його статевого органу, які викликали у ОСОБА_6 статеве збудження після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_7 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть не природнім способом.

Вказані дії ОСОБА_6 інколи здійснював у присутності малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких ОСОБА_6 також здійснював інтелектуальне та фізичне розбещення та за участі останніх задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 принизив честь і гідність малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та порушив її соціальний розвиток.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпородного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітньої особи.

Також встановлено, що ОСОБА_6 діючи повторно, з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом,перебуваючи за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 в один із днів вересня 2013 року здійснив інтелектуальне розбещення малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши з нею психологічний контакт шляхом проведення цинічних розмов на сексуальні теми, демонстрування відеопродукції порнографічного характеру та перейшовши до пропозиції задовольнити його статеву пристрасть не природнім шляхом.

При цьому, ОСОБА_6 скористався безпорадним станом потерпілої ОСОБА_9 , 2006 року народження, який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, ОСОБА_6 у період з вересня 2013 року по жовтень 2016 року, приблизно один раз на тиждень, знаходячись за вище вказаною адресою, продовжував здійснювати відносно ОСОБА_9 здійснювати інтелектуальне та фізичне розбещення, а саме демонстрував відео записи порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні дотики його статевого органу, які викликали у ОСОБА_6 статеве збудження після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_9 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть не природнім способом.

Вказані дії ОСОБА_6 інколи здійснював у присутності малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно яких ОСОБА_6 також здійснював інтелектуальне та фізичне розбещення та за участі останніх задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 порушив соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 .

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпородного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітньої особи.

Також, у вересні 2013 року ОСОБА_6 діючи з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про вік потерпілої, знаходячись з потерпілою ОСОБА_8 в салоні автомобіля, здійснив відносно неї інтелектуальне розбещення, яке виразилось у цинічних розмовах на сексуальні теми та демонстрації їй відеопродукції порнографічного характеру, внаслідок чого ОСОБА_6 честь і гідність малолітньої потерпілої та порушив її соціальний розвиток.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, у період з вересня 2014 року по листопад 2016 року, приблизно один-два рази в місяць, ОСОБА_6 , діючи повторно, з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про вік потерпілої, знаходячись з нею в салоні автомобіля, а також за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , вчиняв відносно малолітньої ОСОБА_8 інтелектуальне та фізичне розбещення, а саме оголював свій статевий орган вчиняв акти онанізму та задовольняв свою статеву пристрасть неприроднім способом за участі малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у присутності малолітньої ОСОБА_8 , внаслідок чого ОСОБА_6 порушив соціальний розвиток малолітньої потерпілої, а також її честь і гідність.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Крім того встановлено, що 05 вересня 2016 приблизно з 15 год. до 17 год. ОСОБА_6 , діючи повторно, з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , достовірно знаючи про вік потерпілої, оскільки його син ходив у одну групу у дошкільному закладі з потерпілою ОСОБА_10 , приїхав на автомобілі «Mercedes Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайлова 15, до Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №89 Запорізької міської ради, де навчалась потерпіла та з метою задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом фізичного розбещення перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, покликав малолітню ОСОБА_10 та в її присутності оголив свій статевий орган та непристойно доторкався до нього, після чого вчинив акт онанізму.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи з метою приховування своїх злочинних дій, дав малолітній ОСОБА_10 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

В подальшому, 08 вересня 2016 року приблизно з 15 год. до 17 год. ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо малолітньої особи, діючи повторно, приїхав на автомобілі «Mercedes Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 до Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №89 Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайлова, 15, де вчинив аналогічні розпусні дії з метою задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом фізичного розбещення малолітньої ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_6 перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, покликав малолітню ОСОБА_10 та в її присутності оголив свій статевий орган та непристойно доторкався до нього, після чого вчинив акт онанізму.

Надалі, ОСОБА_6 , побоюючись викриття вчинених ним злочинів, дав малолітній ОСОБА_10 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 , повторно, 14 вересня 2016 року приблизно з 15 год. до 17 год., приїхав на автомобілі «Mercedes Vito», державний номернийзнак НОМЕР_1 до Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №89 Запорізької міської ради за адресою. АДРЕСА_2 , де знову вчинив розпусні дії з метою задоволення своєї статевої пристрасті шляхом фізичного розбещення малолітньої ОСОБА_10 . Так, перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, ОСОБА_6 покликав малолітню ОСОБА_10 та в її присутності оголив свій статевий орган та непристойно доторкався до нього, після чого вчинив акт онанізму.

Після цього, ОСОБА_6 дав малолітній ОСОБА_10 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

14 лютого 2017 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

14 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

15 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозру за ч.2 ст.156 КК України.

15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 128000,00 (сто двадцяти восьми тисячі) гривень.

Відповідно до наданих відомостей територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області встановлено, що 24 березня 2017 року за ОСОБА_6 внесена застава та зарахування коштів на депозитний рахунок суду 128 000,00 гривень. На останнього були покладені обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Окрім цього ОСОБА_6 були роз`яснені наслідки невиконання вказаних обов`язків.

З 24 березня 2017 року ОСОБА_6 знаходився на свободі, останньому було вручено повістки про виклик на 27 березня 2017 року, 28 березня 2017 року, 29 березня 2017 року, 30 березня 2017 року, 31 березня 2017 року.

30 березня 2017 року ОСОБА_6 звертається до медичного закладу, а саме у міську багатопрофільну клінічну лікарню №9 м. Запоріжжя, де його залишають для проведення стаціонарного лікування.

04 квітня 2017 року кримінальне провадження було призупинено через хворобу підозрюваного.

14 квітня 2017 року ОСОБА_6 було виписано з міської багатопрофільної клінічної лікарні №9 м. Запоріжжя, про що останній не повідомив орган досудового розслідування та перестав виходити на зв`язок.

21 квітня 2017 року досудове слідство було поновлене для вручення підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, однак встановити місце знаходження останнього не надалось можливим.

21 квітня 2017 року за місцем реєстрації ОСОБА_6 надіслано повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру за ч.2 ст.156 КК України, ч. 3 ст.153 КК України, окрім цього вказана зміна раніше повідомленої підозри була вручена захиснику ОСОБА_6 та його законній дружині (тобто дорослому члену сім`ї).

21 квітня 2017 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, оскільки на виклики слідчого підозрюваний не з`являється, за місцем проживання відсутній, його місцезнаходження на даний час невідоме.

З огляду на викладене встановлено, що ОСОБА_6 порушив обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.156 ч.2, ст.153 ч.3 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході проведення досудового слідства доказами.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

незаконно впливати на свідків, малолітніх потерпілих, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вищевказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 156, ч.3 ст.153 Кримінального кодексу України, згідно ст. 12 КК України за злочини передбачені ч.3 чт.153 КК України - передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також встановлені ризики, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, малолітніх потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та намагатися тиснути погрозами на них.

Окрім цього, на теперішній час досудове слідство триває, ОСОБА_6 перевіряється на причетність до інших злочинів відносно малолітніх/неповнолітніх осіб, тому перебуваючи на свободі підозрюваний може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, вважається неможливим оскільки, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати та забезпечити належну поведінку підозрюваного та не виключають можливість ОСОБА_6 продовжувати займатися злочинною діяльністю.

Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п.1 ч.1 ст.176 КПК України, свідчить тяжкість кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_6 , а також особистість підозрюваного.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_6 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст.176 КПК України.

Застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.3 ч.1 ст.176 КПК України, є неможливим враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований.

Застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п.3 ч.1 ст.176 КПК України, є неможливим, оскільки за обставинами справи підозрюваний вчиняв розпусні дії за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що ОСОБА_6 ухиляється від слідства.

На цей час він за місцем реєстрації не проживає, місцезнаходження його невідоме.

Відповідно до статті 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно із ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Оскільки підозрюваний до суду не з`явився і прокурором не доведено, що ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, то суд вважає неможливим розглянути клопотання за відсутності підозрюваного та обрати у відношенні нього запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0005803 від 20

вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.153 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1