Справа № 344/4030/18
Провадження № 1-кп/344/617/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретарів: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_1 , ідентифікаційний код суду невідомий, уродженця с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, жителя та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ «Кільченський беріг», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.410 ч.2 КК України (в редакції Закону від 31.03.2005 року), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Наказом Міністра оборони України від 29.01.1993 року № 0167 полковника ОСОБА_5 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 , НОМЕР_4 управління начальника робіт Міністерства оборони України).

Відповідно до директиви Міністра оборони України від 08.04.1996 № Д-185/356 умовне найменування 417-го управління начальника робіт «військова частина НОМЕР_2 » анульоване та надано інше умовне найменування «військова частина НОМЕР_3 ».

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_3 , полковник ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому; знати стан справ у ввіреній йому військовій частині; встановлювати у ввіреній йому військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення); планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства; бути справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями.

Згідно ст.32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковник ОСОБА_5 , проходячи військову службу у військовому званні «полковник» та своїх функціональних обов`язків є прямим начальником усього особового складу військової частини НОМЕР_3 (417 управління начальника робіт).

Відповідно до п. 7 Положення про 417 управління начальника робіт, затвердженого наказом начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України від 19.10.2004 № 234, на начальника 417 управління начальника робіт полковника ОСОБА_5 було покладено наступні права і обов`язки: затверджувати положення про структурні підрозділи управління та посадові обов`язки їх керівників, здійснювати керівництво діяльністю управління, без доручення діяти від імені управління, представляти його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, вчиняти правочини в інтересах управління, затверджувати порядок розподілу отриманого управлінням прибутку, затверджувати плани роботи управління (у т.ч. фінансовий план), видавати накази та розпорядження, обов`язкові для виконання всіма військовослужбовцями та працівниками управління тощо.

За таких обставин, полковник ОСОБА_5 , обіймаючи посаду військового начальника - командира військової частини НОМЕР_3 (начальника 417 управління начальника робіт) у період з 1993 по 2007 роки, був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто відповідно до примітки ст. 423 КК України (в редакції закону від 31.03.2005) був військовою службовою особою.

Разом з тим, полковник ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_3 (начальника 417 управління начальника робіт), зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив умисний злочин спрямований на розтрату військового майна в інтересах третіх осіб за наступних обставин.

Так, ст.3 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» передбачено, що суб`єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові об`єднання, військові частини, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України із своїм найменуванням.

Відповідно до п. 7 Положення про 417 управління начальника робіт, затвердженого наказом начальника Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України від 19.10.2004 № 234 (було чинним до 25.12.2008), вказане управління засноване на загальнодержавній власності, що належить до сфери управління Міністерства оборони України, та функціонально підпорядкована Центральному спеціалізованому будівельному управлінню Міністерства оборони України.

Відповідно до Постанов Ради Міністрів УРСР від 16.05.1947 № 695/024, №2483 р.с. від 04.02.1953, Міністерству Збройних Сил ІНФОРМАЦІЯ_2 відведено земельні ділянки (аеродромні землі). У зв`язку з цим, військовій частині НОМЕР_5 видано державний акт № 024794 від 01.03.1982 на право користування земельною ділянкою площею 351,6 га.

Серед вказаних земель у військової частини НОМЕР_2 (з 08.04.1996 військова частина НОМЕР_3 ) в постійному користуванні перебувала земельна ділянка площею 6,25 га, що підтверджується актом інвентаризації земель Міністерства оборони України від 10.04.1993.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.03.1999 № 210 військовою частиною НОМЕР_3 було передано частину наявної в постійному користуванні земельної ділянки, а саме площею 2,1 га, Львівській квартирно-експлуатаційній частині району Національної гвардії України, що підтверджується актом приймання-передачі будівель, споруд і території військового містечка № НОМЕР_6 від 22.04.1999. Таким чином, у військової частини НОМЕР_3 залишилося в постійному користування на аеродромних землях земельна ділянка площею 4,15 га.

Відповідно до п. 13 наказу Міністра оборони СРСР від 22.02.1977 № 75 «Про введення в дію Положення про квартирно-експлуатаційну службу і квартирне забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 » у військових містечках, в який розміщені декілька військових частин, обов`язки командирів військових частин по організації правильної експлуатації казармено-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, утримання територій військових містечок визначаються наказом начальника гарнізону.

Так, згідно акту закріплення земельної ділянки спеціального призначення під особисту відповідальність командира військової частини, начальника установи від 16.12.2003, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , в черговий раз проведено закріплення земельної ділянки на аеродромній землі АДРЕСА_2 площею 4,15 га під особисту відповідальність командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_5 . Відповідно до вказаного акту використання земельної ділянки за призначенням та збереження її границь покладалося на командира військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до договору купівлі-продажу № 1, укладеного між військовою частиною НОМЕР_3 та ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», останнє придбало у вказаної військової частини наступне майно: кран баштовий С-981 (1979 року випуску) з підкрановими шляхами, кран козловий ККЕ-12,5 (1986 року випуску) з підкрановими шляхами, комплект сховища СРМ (1982 року випуску). Вказане рухоме майно на момент купівлі-продажу знаходилося на території вищевказаної земельної ділянки площею 4,15 га, що перебувала в постійному користуванні військової частини НОМЕР_3 .

У відповідності до змісту ст. ст. 141, 142 Земельного кодексу України (в редакції закону від 11.01.2005) вбачається, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України «Про використання земель оборони» (в редакції закону від 27.11.2003) встановлено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» (в редакції закону від 09.02.2005) земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (в редакції закону від 20.06.2003) рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України.

Згідно п.п. 15, 16, 19, 44, 45, 46, 48, 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 № 483, надання в користування земельних ділянок для потреб Збройних Сил України здійснюється в порядку, передбаченому статтею 19 Земельного кодексу України.

Відведення земельних ділянок для потреб Збройних Сил України проводиться на підставі рішень Рад, які в межах своєї компетенції надають в користування землі.

Земельні ділянки для потреб Збройних Сил України надаються в постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. В рішенні про надання земель вказуються умови користування землею. Право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються відповідними радами.

За відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади.

Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Своєчасне виявлення земель, що не використовуються, та надання відомостей про них покладається на заступників Міністра оборони України - командувачів видів Збройних Сил України, командуючих військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, начальників управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, а також командирів військових частин - землекористувачів.

Перелік земель, які пропонуються до передачі місцевим органам влади, Головне управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України погоджує з заступниками Міністра оборони України - командувачами видів Збройних Сил України, начальниками управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, командуючими військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, на території яких знаходиться земельна ділянка, і подає на затвердження Міністру оборони України.

Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому Земельним Кодексом України.

Разом з тим, у порушення вимог вищевказаного законодавства, Положення про 417 управління начальника робіт, затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.10.2004 № 234, полковник ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_3 (начальника 417 управління начальника робіт), використовуючи можливості свого службового становища, діючи умисно, з метою викрадення військового майна шляхом його розтрати в інтересах третіх осіб, а саме ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», всупереч інтересам 417 управління начальника робіт та Міністерства Оборони України, 27.04.2005, перебуваючи на території 417 управління начальника робіт (військової частини НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 , надав згоду на передання земельної ділянки, яка була необхідна ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» для обслуговування придбаних ним матеріальних цінностей згідно договору купівлі-продажу № 1 від 23.09.2004 (тобто частини вищевказаної земельної ділянки площею 4,15 га на аеродромних землях м. Івано-Франківська), в оренду останньому, що підтверджується листом командира військової частини НОМЕР_3 , адресованому Івано-Франківському міському голові та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 (вихідний № 71 від 27.04.2005).

У подальшому, полковник ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на викрадення військового майна шляхом його розтрати в інтересах третіх осіб, будучи командиром військової частини НОМЕР_3 (начальником 417-го управління начальника робіт), використовуючи можливості свого службового становища, діючи всупереч інтересам служби, 03.06.2005, в процесі розроблення Івано-Франківським міським відділом Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» проекту землеустрою щодо відведення ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» земельної ділянки площею 0,5952 га за рахунок земель військової частини НОМЕР_3 (військове містечко № НОМЕР_6 , площа 4,15 га) для обслуговування викуплених у вказаної військової частини складських приміщень, баштового та козлового кранів, погодив ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» як суміжний землекористувач межі вказаної земельної ділянки, що підтверджується актом встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі та експлікацією земельних угідь.

У результаті вказаних умисних дій командира військової частини НОМЕР_3 (начальника 417 управління начальника робіт) полковника ОСОБА_5 щодо надання згоди на передачу в оренду ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» земельної ділянки площею 0,5952 га по АДРЕСА_3 , що перебувала в постійному користуванні ввіреної йому державної установи, 06.07.2006 сесією Івано-Франківської міської ради прийнято рішення № 139/08-04 «Про вилучення та надання земельних ділянок», згідно п. 28 якого, у військової частини НОМЕР_3 вилучено, за згодою, земельну ділянку площею 0,5952 га по АДРЕСА_2 , затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», з передачею її в оренду, терміном на три роки, для обслуговування виробничого комплексу (договір купівлі-продажу від 23.09.2004), та зобов`язано ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» укласти договір оренди землі. У зв`язку з цим, вказана земельна ділянка по АДРЕСА_3 , площею 0,5952 га, кадастровий номер :25:009:0033, вибула із Міністерства оборони України в комунальну власність.

В подальшому, 18.08.2006 року між Івано-Франківською міською радою та ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 , площею 0,5952 га, кадастровий номер :25:009:0033, для обслуговування виробничого комплексу.

Пунктом 5 рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 10.10.2006 внесено зміни в п. 28 рішення 4 сесії 5 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 06.07.2006 «Про вилучення та надання земельних ділянок» в частині фактичного місця розташування земельної ділянки ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта № 4.4-24/18 від 22.03.2018 ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на 06.07.2006 могла становити 649 244,16 грн.

28.01.2016 року між Івано-Франківською міською радою та ТОВ «КСА Груп» укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 , площею 0,5952 га, кадастровий номер :25:009:0033.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, заявив клопотання в якому просить закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності, наслідки закриття кримінального провадження із зазначених мотивів йому роз`яснені.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просить про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 слід задоволити, кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення злочину минуло десять років.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_5 суть пред`явленого йому обвинувачення, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та право заперечувати проти закриття провадження, поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності їх позиції.

Вказаний злочин, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Згідно п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення тяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею злочину минуло десять років, а з наданих та досліджених судом доказів, вбачається, що станом на даний час, вказаний строк минув.

За вказаних обставин, наявні передбачені кримінальним законом підстави та умови для звільнення у зв`язку із закінченням строків давності, а тому суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.284, 288, 314 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а провадження у справі закриває.

Відповідно до ст.49 КК України, керуючись ст.286, ст.288, ст.372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.410 ч.2 КК України (в редакції Закону від 31.03.2005 року) звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження відносно нього закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (р/р №0002, код ЗКПО: 37952250, МФО 836014, код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження» банк отримувач ГУДКСУ в Івано-Франківській області 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ - книгу реєстрації вихідних документів 417 управління начальника робіт Міністерства оборони України за період часу з 2004 по 2008 роки (справа №26, том 2) повернути 417 управлінню начальника робіт Міністерства оборони України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1