АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4890/17 Номер провадження 11-кп/786/422/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.11. 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтава, українцю, громадянину України, освіта середньо-технічна, проживаючому АДРЕСА_1 , раніше судимому,

відмовлено у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи вказане рішення місцевий суд вказав, що засуджений своєю безпосередньою поведінкою не довів своє виправлення, а тому відсутні підстави для його умовно дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно достроково. При цьому вказує, що судом його заява була розглянута поверхово не було дано належну оцінку всім обставинам справи, крім того він перехворів інсультом, а тому його мова є не чітка та він потребував адвоката, але судом йому не було його надано. Також вказує, що він притягався до дисциплінарної відповідальності але його стягнення вже вважаються такими, що є зняті та наданий час він має тільки заохочення, що також не було враховано судом першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення рішення суду без зміни, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Необхідною умовою застосування положень ч. 1 ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконачої системи, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від вдування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодільних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно п. 1 та п. 2 вищевказаної постанови умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як, вбачається з матеріалів особової справи засудженого досліджених колегією суддів, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 19.06.2008 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2016 року ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 05.01.2007 року по 18.09.2008 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 05.01.2007 року.
Кінець строку покарання 22.04.2019 року з урахуванням ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2016 року.
Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.01.2007 року.
Під час утримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» характеризувався негативно, допустив одне порушення режиму утримання, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має.
З 18.04.2010 року відбуває покарання в державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)». За час відбування покарання характеризується посередньо, має не стійку поведінку. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання дев`ятнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі шістнадцять разів поміщався до ДІЗО. Вісімнадцять стягнень погашено та одне стягнення знято у встановленому законом порядку. Має п`ять заохочень. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований робітником підсобного господарства установи. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Участі у роботі самодіяльних організаціях не приймає. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, у вільний час відвідує православну церкву при установі. Вину свою не визнає.
ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Також з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що рішеннями комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 17.01.2014 року засудженому відмовлено в застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, від 23.05.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, від 23.05.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі яка не довела свого виправлення.
За весь час відбування покарання ОСОБА_8 отримав 19 стягнень, з яких: 2 стягнення 15.11.2007 року, 21.08.2009 року за зберігання заборонених предметів; 1 стягнення 31.01.2009 року за порушення правил пожежної безпеки; 1 стягнення 08.03.2014 року за вживання продуктів шумування; 2 стягнення 25.05.2010 року, 29.03.2012 року за порушення розпорядку дня; 13 стягнень 27.07.2010 року, 04.09.2010 року, 07.11.2010 року, 02.01.2011 року, 17.10.2012 року, 31.07.2013 року, 01.10.2013 року, 23.02.2014 року, 08.04.2014 року, 18.02.2015 року, 05.06.2015 року, 17.06.2015 року, 11.07.2016 року за порушення встановлених правил. Вісімнадцять стягнень погашені у встановленому законом порядку, одне стягнення знято.
Також, має п`ять заохочень 02.10.2009 року, 30.09.2012 року, 27.05.2017 року, 26.09.2017 року та 21.11.2017 року за сумлінну поведінку і ставлення до парці, за дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно встановлено, що динаміка та характер допущених засудженим раніше порушень режиму утримання, не дають підстав вважати, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Також вірно встановлено те, що з характеристики наданої на засудженого, вбачається, що останній має нестійку поведінку, вину у вчиненому злочині не визнає, що також дає підстави вважати, що засуджений не довів своє виправлення.
З наведеного вбачається, що засуджений ОСОБА_8 своєю безпосередньою поведінкою не довів своє виправлення і відсутні підстави для його умовно дострокового звільнення.

З врахуванням викладеного, колегія судів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.11.2017 року відносно нього без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4