Ухвала
Іменем України
16 липня 2018 року

м. Київ
справа № 785/3022/18

провадження № 51-7445 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року,
встановив:
Ухвалами слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року, задоволені клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , погоджені прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом негласного зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі «Київстар» та «Інтертелеком» каналу зв`язку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також шляхом негласного застосування технічних засобів аудіо-відеоконтролю, негласної фіксації та обробки із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з його діяльністю або за місцем перебування, строком на два місяці, тобто до 27 квітня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаних ухвал слідчого судді.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 11 червня 2018 року.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як вбачається з вступної та мотивувальної частин касаційної скарги ОСОБА_4 оскаржує ухвалу апеляційного суду від 11 червня 2018 року, а у прохальній частині цієї скарги просить скасувати ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року, якими надано дозвіл на проведення негласного зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі і надано дозвіл на проведення аудіо-відеоконтролю щодо нього. Однак ним не наведено обґрунтування незаконності цих судових рішень, не зазначено, з яких підстав їх слід переглянути судом касаційної інстанції у тому числі в одному провадженні, що позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження.
Крім того, вказуючи на порушення норм права судом апеляційної інстанції, не зазначає, які конкретно порушення закону допущено цим судом.
До того ж ОСОБА_4 на обґрунтування свого права на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 11 червня 2018 року наводить зміст статті 459 КПК, якою визначено підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто ОСОБА_4 порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаної ухвали апеляційного суду відповідно до положень Глави 32 КПК та одночасно про перегляд цієї ухвали за нововиявленими обставинами в порядку Глави 34 КПК, чим допустив суперечності у своїй касаційній скарзі.

При цьому зміст касаційної скарги ОСОБА_4 зводиться до оспорення порядку розгляду клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій та його обґрунтованості, а також висловлює незгоду з суттю обвинувачення та вказує на неправильну кваліфікацію його дій, що не було предметом розгляду слідчим суддею та під час перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Також ОСОБА_4 , посилаючись у касаційній скарзі на статтю 459 КПК, не розкрив її зміст та не звернув уваги на те, що твердження про ведення його в оману не є нововиявленими обставинами, як і повторне дослідження обставин, які слугували підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій також не є підтвердженням нововиявлених обставин.

Тобто, у касаційній скарзі ОСОБА_4 має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак вимоги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції, а саме: про витребування з Апеляційного суду Одеської області матеріали справи № 785/3022/18; скасування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року; постановлення судового рішення, яким скасувати за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року, якими надано дозвіл на проведення негласного зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі і надано дозвіл на проведення аудіо-відеоконтролю щодо нього, а також одночасно вимога до Верховного Суду про відмову в задоволенні клопотань слідчого, викладені не у відповідності до статті 436 КПК.
Отже, вказані суперечності та невизначеність в касаційній скарзі, щодо того в якому судовому провадженні та з яких підстав підлягає перегляду оскаржувані судові рішення та, зокрема, суперечності між прохальною та мотивувальною частин касаційної скарги щодо предмету оскарження, позбавляє суд касаційної інстанції прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.

Водночас відсутність у касаційній скарзі застережень ОСОБА_4 щодо його участі в касаційному розгляді не може розцінюватися судом касаційної інстанції як виявлення такого бажання. Дане не може свідчити про небажання приймати участь в судовому засіданні, у разі відсутності про це у касаційній скарзі.
Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2018 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3