Справа №750/1115/18
Провадження №1-кс/750/3086/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 07.07.2016 року, -

в с т а н о в и в:

30.07.2018 року до Деснянського районного суду м. Чернігова, засобами поштового зв`язку, надійшла скарга від представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , в якій останній, пославшись на статті 56, 58, 219, 303 ч.1 п.7, 304 КПК України, просить скасувати постанову слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 05 липня 2018 року про повну відмову в задоволенні клопотання; зобов`язати слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області задовольнити його клопотання, в якому він просив оголосити ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.
Вивчивши скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 05 липня 2018 року про повну відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0000139 від 07.07.2016 та зобов`язати вчинити дії, вказані у клопотанні.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю на стадії досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований Главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Так, п.7 ч.1 ст. 303 КПК України законодавцем передбачено оскарження в суді рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Повідомлення особи про підозру регламентовано Главою 22 КПК України, з якої слідує, що таке повідомлення не є слідчою (розшуковою) дією, негласною слідчою (розшуковою) дією.
З аналізу вищевказаних статей слідує, що з вказаного припису випливає існування такого предмета оскарження, як оскарження рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання, та одночасно слідує, що не передбачено оскарження рішення про відмову в задоволенні клопотання про оголошення підозри.
Щодо вимоги особи, яка подала скаргу стосовно зобов`язання слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області задовольнити його клопотання, в якому він просив оголосити ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, слід зазначити наступне.
Частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, вчинити процесуальні дії, як то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного у такому клопотанні слідчий приймає самостійно.
Відтак, вимога особи, яка подала скаргу, якою останній просить зобов`язати сторону обвинувачення вчинити певні дії, зазначені в клопотанні від 30.05.2018 в рамках кримінального провадження №0000139 від 07.07.2016, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.
Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 07.07.2016 року відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1