Провадження № 1-кс/761/9546/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу останнього, подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів у сумі ста п`ятдесяти тисяч гривень, що належать ОСОБА_5 , які було вилучено в ході проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язанні повернути ці кошти.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 24 листопада 2017 року слідчим ГСУ СБ України в ході проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , окрім іншого, було вилучено грошові кошти в сумі ста п`ятдесяти тисяч гривень, що належать ОСОБА_5 , які не мають жодного відношення до кримінального провадження, та на відшукання і вилучення яких дозвіл ухвалою слідчого судді не надавався, як і не накладався в подальшому арешт на вказані грошові кошти, у зв`язку з чим скаржник просить зобов`язати повернути тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав і просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що грошові кошти, які скаржник просить повернути, не мають жодного відношення до кримінального провадження, зокрема в ході досудового розслідування таких відомостей не встановлено.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту скарги вбачається, що ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.

Далі, як встановлено в суді, 16 листопада 2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000363 від 10 жовтня 2017 року, а саме в нежитлових приміщеннях № 1-8 групи нежитлових приміщень АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення нотаток і чернеток з відомостями стосовно придбання та продажу подарункових сертифікатів за «криптовалюту» «Біткоін» або інші «криптовалюти», обміну «криптовалют» на грошові кошти, операцій користувача з псевдонімом « ОСОБА_6 » та/або адресою електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 та/або номером телефону НОМЕР_1 .

Пізніше, а саме 24 листопада 2017 року, як вбачається з матеріалів скарги, старшим слідчим ГСУ СБ України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року, проведено обшук у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в нежитлових приміщеннях № 1-8 групи нежитлових приміщень № 161, розташованих в будинку АДРЕСА_1 , при цьому за наслідками проведеного обшуку слідчим, окрім іншого, вилучено у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі сто п`ятдесят тисяч гривень.
Відповідно до вимог ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасового вилучення майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли не пізніше 72 годин з дня надходження до суду клопотання слідчим суддею, судом не винесено ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна (таке майно повертається особі, у якої його було вилучено).

Крім того, п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Водночас, в судовому засіданні не здобуто відомостей, що вилучені в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення № 1-8 групи нежитлових приміщень № 161, та згадані у скарзі грошові кошти, що належить ОСОБА_5 , входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надавався слідчим суддею.
За таких обставин скарга підлягає задоволенню, з поверненням ОСОБА_5 вилучених грошових коштів у сумі ста п`ятдесяти тисяч гривень.

Керуючись ст. 167-169,171,173,303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу, на досудовому розслідуванні якої перебуває кримінальне провадження №0000363 від 10 жовтня 2017 року, повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі сто п`ятдесят тисяч гривень, вилучені в ході обшуку 24 листопада 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 132, нежитлові приміщення № 1-8 групи нежитлових приміщень № 161.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1