Справа № 204/6763/18
Провадження № 1-в/204/1262/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру: ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2015 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 915 від 07.09.2018 року, зазначено про те, що стійка тотальна дисимуляція проявів психічного розладу, категоричне заперечення скоєного правопорушення, некритичність до маячних ідей змови, переслідування, збитку на адресу потерпілої і дружини що зберігають актуальність, на фоні непослідовності мислення, ослаблення його критичності, порушення мотиваційного компоненту мислення з втратою цілеспрямованості; емоційно-вольових розладів з напруженістю, емоційною нестійкістю, ригідністю, дратівливістю, нестриманістю, схильністю до агресивних вчинків (за даними патопсихологічного обстеження), грубого порушення критичних функцій, неусвідомлення наявності хвороби і необхідності лікування свідчать про збереження особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 підтримав подану заяву та просив суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 . Також в судовому засіданні надав заяву, якою просив розглянути питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, у зв`язку з тим, що починаючи з 10 червня 2018 року, ПЗМХ стаціонарних видів застосовуються виключно в межах адміністративно-територіальної одиниці за місцем проживання особи, за її бажанням. Перебування в умовах Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» пацієнтів, які висловили бажання отримувати цей вид психіатричної допомоги у межах адміністративно-територіальної одиниці за місцем проживання є порушенням вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу». При цьому, ОСОБА_7 висловив своє бажання отримувати психіатричну допомогу, а саме застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради. Також доповнив, що лікарня самостійно може вирішити питання щодо переведення пацієнтів для отримання ними психіатричної допомоги за місцем проживання.
Прокурор ОСОБА_4 підтримала подану заяву в частині продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 що стосується заяви в частині продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 саме в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, то вважає, що в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки, враховуючи вимоги ст. 94, 95 КК України, суд не вправі вирішувати питання конкретного закладу, в якому особа має проходити лікування під час вирішення питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
ОСОБА_7 , якого підтримав адвокат ОСОБА_5 , не заперечували проти задоволення заяви та просили її задовольнити.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява представника установи в частині продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає частковому задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Що стосується клопотання представника закладу в частині госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Частиною 5 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2015 року, відносно ОСОБА_7 застосовано заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Частиною 2 ст. 95 КК України передбачено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
З аналізу зазначених норм КК України вбачається, що суд має право вирішити питання виключно щодо застосування примусових заходів медичного характеру, перелік яких наведений в частині 1 ст. 94 КК України, як й питання продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.
Визначення ж закладу з надання психіатричної допомоги не належить до компетенції суду, та вирішення даного питання покладається на відповідний орган Міністерства охорони здоров`я України.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В іншій частині заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1