Справа № 761/7989/18
Провадження № 1-кс/761/5459/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування у кримінальному провадженні № 420 171 010 600 001 08 арешту майна,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту нерухомого майна ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 420 171 010 600 001 08 за ч. 4 ст. 190 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2017 задоволене клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 та накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_2 , оскільки вказані об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Однак, на думку заявника, захід забезпечення кримінального провадження застосований необґрунтовано, тому підлягає скасуванню.

У судове засідання заявник, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду скарги належним чином, не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Слідчий СУ ГУНП у м. Києві, яким на теперішній час здійснюється досудове розслідування, до суду також не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2018 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 та у кримінальному провадженні № 420 171 010 600 001 08 за ч. 4 ст. 190 КК України накладений арешт на квартири майно, що перебувають у власності гр. ОСОБА_2 .

Підставою для прийняття такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини щодо шахрайського заволодіння об`єктами нерухомості, зокрема, квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, прокурором ініційовано накладення арешту на нерухоме майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки було об`єктом протиправних посягань.

Накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно отримане злочинним шляхом та може бути використане як речовий доказ.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинні навести докази того, що нерухоме майно арештоване необґрунтовано, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені заявником у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді та не доводять наявність обставин, що свідчать про необґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, заявник, не з`явившись до суду, позбавив слідчого суддю можливості дослідити додаткові доводи щодо ініційованого клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту нерухомого майна ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 420 171 010 600 001 08 за ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1