АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/855/18 Справа № 188/1668/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

19 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 02.12.2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 17.10.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 р. та остаточно визначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці; на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування покарання,

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000637,-

встановила:

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч.1, ч.2 ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначення покарання та звільнення від покарання.

Ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк років без конфіскації майна.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 31 травня та 19 червня 2018 року обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, дані про поважність причини неявки до суду апеляційної інстанції не надходило.

В апеляції прокурором ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого, у зв`язку, з чим участь обвинуваченого ОСОБА_7 під час розгляду скарги є обов`язковою.
Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, який просив доставити обвинуваченого в судове засідання приводом, дослідивши надані матеріали, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого примусового приводу.
Відповідно до ст. 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Привід, згідно зі ст. 140 КПК, полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

З наданих матеріалів вбачається, що обвинувачений про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Станом на 19 червня 2018 року про поважні причини неявки обвинувачений не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав.

? Враховуючи наведене, колегія вважає за необхідне відповідно до ст. 323 КПК застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Керуючись ст. ст. 140, 323 КПК України, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів -

постановила:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

привід в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області, яке відбудеться о 13.00 годині 05 липня 2018 року за адресою: вулиця Харківська, 13 в м. Дніпро.
Виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_7 покласти на місцевий орган поліції за місцем мешкання останньої, а саме Петропавлівський ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням приводу покласти на прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та прокурора Дніпропетровської області.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4