Справа № 755/7719/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004553 від 09.05.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, с. Харитонівка, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 08.05.2018 року, приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи на території гаражного кооперативу «Дніпро-2», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 25а в м. Києві, помітив мопед марки «MALAGUTI F-15», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 12000 гривень, що належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «MALAGUTI F-15», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії носять таємний характер для власника мопеда, ОСОБА_4 , підійшов до вищевказаного мопеда, та за допомогою заздалегідь підготовленої болгарки, відпиляв металевий ланцюг, яким був прикріплений мопед до металевого забору, після чого погрузив мопед до багажного відділення власного автомобіля марки БМВ 528, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим вчинив незаконне заволодіння мопедом марки «MALAGUTI F-15», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом завантажування його на інший транспортний засіб, в подальшому з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконно заволодів транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та показав, що 08.05.2018 року, приблизно о 21.00 год. перебував на території гаражного кооперативу «Дніпро-2», що розташований по вул. Є. Сверстюка, 25а в м. Києві, де помітив мопед марки «MALAGUTI F-15», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переконавшись, що за його діями сторонні особи не спостерігають, маючи на меті заволодіти даним мопедом, взявши до рук болгарку, підійшов до вказаного мопеду, відпиляв ланцюг, яким був прикріплений мопед до металевого забору, після чого погрузив його до свого транспортного засобу, автомобілю БМВ 528, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та перевіз до місця свого проживання, на наступний день його було затримано працівниками поліції.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: постановою про визнання та приєднання речових доказів від 10.05.2018 року, та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 289 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про ОСОБА_4 , а саме: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, визначені п.п.2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у справі, а саме: мопед марки «MALAGUTI F-15»,д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у його власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя