Справа № 308/6249/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001778 слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Михайлівці Словацької Республіки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001778 від 01.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що 31 травня 2018 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи неподалік будівлі «Укргазбанку», що розташована по вул. Швабська в м. Ужгороді, Закарпатської області, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_5 підійшов до потерпілого на відстань витягнутої руки та наніс один удар рукою, стиснутою в кулак у область обличчя потерпілого, в результаті чого останній впав на землю, після чого продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 наніс серію ударів руками стиснутими в кулаки та ногами по тулубу та в область голови потерпілого.

В подальшому ОСОБА_5 відкрито вирвав з рук потерпілого поліетиленовий пакет, в середині якого знаходились гарнітура «Defender Accord 169», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/477 від 13.06.2018 року становить 233 гривні, сумка набедренна зеленого кольору, в якій знаходились дві банківські картки, а саме картка «Приватбанку» та картка «А Банку», паспорт для виїзду за кордон та паспорт громадянина України, видані ім`я потерпілого, цигарки «COMPLIMENT», дві кулькові ручки та в`язка ключів. Далі ОСОБА_5 обнишпорюючи руками кишені штанів потерпілого відкрито заволодів банківською карткою «Ощадбанку» та заволодівши викраденим втік з місця події у невідомому напрямку.

Внаслідок вищеописаних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах нижньої повіки правої та лівої орбітальних ділянок, набряку м`яких тканин спинки носа, перелом кісток носа, які згідно висновку експерта №206 від 07.06.2018 року, виникли внаслідок тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини, по давності виникнення вкладаються в час події, яка відбулася 31.05.2018, потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня днів і по цій ознаці згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, підозрюваний офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зокрема прокурор звернув увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, останній вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого, а від так більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави не може запобігти ризикам, визначеним п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатської області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001778 від 01.06.2018 року.

Слідчим суддею встановлено, що 31.07.2018 року ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та через неможливість встановити місце знаходження останнього, дане повідомлення вручено особі, що з ним проживає ОСОБА_8 , у спосіб передбачений КПК для вручення повідомлень.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу прийняття заяви у ОСОБА_7 від 01.06.2018 року, протоколу огляду місця події від 01.06.2018 року, протоколу огляду місця події 01.06.2018 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.06.2018 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 01.06.2018 року, висновку судово-медичної експертизи №260 від 14.06.2018 року, висновку товарознавчої експертизи №11/477 від 13.06.2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 13.07.2018 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_9 від 13.07.2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 16.07.2018 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту, як запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у його вчиненні, тобто позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також той факт, що він офіційно ніде не працює та його майновий стан є незадовільним.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 останній раз був засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став, та вчинив новий тяжкий злочин.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час його розгляду доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання з 16 год. 00 хв. 26 вересня 2018 року по 16 год. 00 хв. 24 листопада 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1