Справа №504/1872/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Лиманського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Покровське Дінпропетровської області, громадянки України, неодруженої, має на утриманні двох н/л дітей 2007, 2011 рр.н., освіта середня спеціальна, колишнього санітара 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, учасника бойових дій, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.407 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді санітара 1 механізованою взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, 21 лютого 2017 року о 08 годин, діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явилася вчасно на службу без поважних причин до розташування вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилялась від проходження військової служби до 15 год. 30 хв. 14 травня 2018 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині) визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснила, що 07.05.2015р. її було призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня відправлено для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_2 . В подальшому її переведено для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 . Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 08.10.2015 року №220 її було зараховано до списків особового складу вказаної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інструктора штабу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 серпня 2016 року №165 її призначено на посаду санітара 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону вищезазначеної військової частини. Так, 21.02.2017 року о 08 год. вона умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливою періоду, крім воєнного стану, не з`явилась вчасно на службу без поважних причин до військової частини, та ухилялась від проходження військової служби до 15 год. 30 хв. 14.05.2018р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 14.05.2018р. о 15 год. 30 хв. вона добровільно прибула до військової прокуратури та повідомила про себе, після чого повернулася до розташування військової частини НОМЕР_1 . У вчиненому злочині розкаялася, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.407 ч.4 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проходження служби, те, що вона раніше не судима, брала безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, є учасником бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, скоїла умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) та те, що остання має статус учасника бойових дій, брала безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на неї обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог

ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1