Номер провадження1-кп/447/193/18
Справа №447/1512/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000226 від 13.05.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Ричагів, Миколаївського району Львівської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :

На початку травня 2018року ОСОБА_5 знаходячись в парку « 400-річчя Миколаєва», що знаходиться у м.Миколаєві, Львівської області, знайшов на землі металевий предмет, зовні схожий на кастет. У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння кастету, після чого органам влади вказаний кастет останній не здав, а реалізуючи свій умисел, підняв з землі кастет та поклав його до кишені своїх штанів та відніс до себе додому, де зберігав у кладочці будинку за місцем свого проживання, без передбаченого законом порядку.

В подальшому, ОСОБА_5 12.05.2018 року близько 19:00год. взяв знайдений ним кастет та достовірно знаючи про те, що кастет відноситься до холодної зброї, будучи впевненим у придатності кастету до його цільового використання, поклав його у сумку і незаконно носив при собіз метою самозахисту, не маючи на те передбаченого дозволу. Однак 12.05.2018року приблизно о 23:30год. ОСОБА_5 , знаходячись у парку « 400-річчя Миколаєва», де гуляв разом із своєю дівчиною ОСОБА_6 , був зупинений працівниками Миколаївського Вп Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, де під час проведення огляду особистих речей у нього виявлено та вилучено кастет, який згідно висновку експерта відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом.

23.06.2018року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, якаі знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно яких сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнають свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263 КК України, обставини яких викладено в оголошеній йому підозрі. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України.

Вказані угоди укладені сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке йому буде призначене у разі затвердження угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угод про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.06.2018 року, укладену між прокурором Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000226 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень .

Стягнути ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 572 грн.

Скасувати арешт накладений на кастет, згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 16.05.2018 року.

Речовий доказ: кастет знищити.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст.394 КПК України.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1