Провадження № 1-кс/331/2711/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню за № 0002226 від 19.06.2017 року за фактом збуту невстановленими особами підроблених грошей за попередньою змовою та за фактом шахрайських дій, вчинених організованою групою осіб в особливо великих розмірах.

В обґрунтування клопотання зазначено, що організованою групою осіб, за попередньою змовою, налагоджено шахрайську схему привласнення об`єктів нерухомості у м. Запоріжжі, які належать мешканцям міста, шляхом обману та зловживання довірою громадян. Жертвами вказаних шахрайських дій стають насамперед особи похилого віку, які не мають родичів або не підтримують зв`язок з ними; особи, родичі яких перебувають за кордоном або мешкають в інших віддалених регіонах України; особи, які зловживають спиртними напоями; особи, які мають психічні та фізичні вади; особи, які мають велику заборгованість за комунальні послуги.

До основних методів незаконного привласнення нерухомого майна вказаної організованої групи входить переоформлення житлових приміщень громадян на себе або підставних осіб шляхом обману власника та введення його в оману з подальшим юридичним та фізичним виселенням (оформлення довіреностей на право розпорядження та відчуження майна, оформлення договорів позики під заставу майна, підміну договорів тощо), нотаріальне переоформлення або відчуження у судовому порядку майна, померлих осіб, громадян, які не мають родичів або правонаступники яких перебувають закордоном чи мешкають в інших віддалених регіонах України; насамперед на основі підроблених документів (документів, що підтверджують особу, правоустановчої та технічної документації, права власності на нерухомість, довіреностей, договорів позики під заставу, договори довічного утримання тощо).

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , в невстановлений період часу, але не пізніше червня місяця 2017 року, будучи обізнаною у сфері ринку нерухомості м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, організувала стійке об`єднання, до складу якого залучила своїх знайомих, а саме: раніше засудженого за скоєння шахрайства громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка є підручною організаторів), раніше засудженого за скоєння підробки документів громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку приватного нотаріуса ОСОБА_9 громадянку України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області громадянку України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших невстановлених осіб.

Згідно спільно розробленого та погодженого злочинного плану ОСОБА_5 організовано схему відшукання нею та ОСОБА_6 на території міста Запоріжжя об`єктів нерухомості, власники яких померли чи належать до малозахищених верств населення, виготовлення ОСОБА_8 підроблених документів про право власності на ці об`єкти нерухомості, їх реєстрація ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та шляхом подальшого введення ОСОБА_7 покупців в оману щодо законності прав на це майно, заволодіння їх грошовими коштами.

Під час досудового розслідування встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться 2-кімнатна квартира, загальною площею приміщень 49,98 кв.м, реальним власником якої до 31.10.2017 року юридично був громадянин України - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після смерті власника зазначеного об`єкта нерухомості, співробітником Шевченківського ВП ДВП ГУНП в області ОСОБА_14 вказану інформацію стосовно ОСОБА_13 та його майна було передано ОСОБА_5 , яка, використовуючи можливості інших членів організованої групи, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , здійснила додатковий збір інформації щодо вказаної квартири на предмет наявності даних державної реєстрації майна, інших зареєстрованих осіб, ймовірних правонаступників тощо. Окрім цього, до функцій ОСОБА_14 також входило супроводження та нагляду за квартирою у вказаній адресі, а у разі виникнення спірних та проблемних питань вирішення їх.

Після перевірки первинної інформації та отримання додаткових відомостей, ОСОБА_5 , використовуючи корумповані зв`язки, а саме адвоката ОСОБА_16 , посередника ОСОБА_17 та судді Вільнянського районного суду ОСОБА_18 , здійснила організацію подачі цивільного позову у Вільнянський районний суд Запорізької області та вирішення питання по суті щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_13 і ОСОБА_7 та визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_7 , за що вищевказані особи отримали окреме грошове винагородження.

16.10.2017 року заочним рішенням Вільнянського суду Запорізької області після смерті власника квартири за вказаною адресою, визнано право власності за громадянкою України ОСОБА_7 .

На підставі вказаного судового рішення, 31.10.2017 року ОСОБА_12 здійснено державну реєстрацію вказаної квартири.

Після чого, 19.12.2017 року на підставі договору купівлі-продажу № 5277 виданого 19.12.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_19 здійснено перереєстрацію квартири з ОСОБА_7 на ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Після реалізації вказаної квартири, грошові кошти отримані від продажу нерухомого майна були розподілені між учасниками шахрайської схеми: ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 . Окреме грошове винагородження від ОСОБА_5 отримав також ОСОБА_6 .

13.04.2018 року прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене організованою групою осіб.

Також під час досудового розслідування встановлено, що право власності на нерухоме майно а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_20 .
На підставі вищевикладеного, слідчий просить суд накласти арешт на вищезазначене майно, із забороною його відчуження та розпорядження.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила клопотання задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи зазначену вимогу КПК України, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без виклику власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч.2 ст. 170 КПК).

Матеріалами справи встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002226 від 19.06.2017 року за ч. 2 ст. 199, ч. 4 ст.190 КК України.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 12134118 від 19.04.2018 року встановлено, що за ОСОБА_20 , зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту майна в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою унеможливлення спроб вчинення дій, пов`язаних з відчуженням, перереєстрації вище вказаного майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1