Справа №584/493/16-к
Провадження №1-кп/584/2/18
ВИРОК
Іменем України

18 червня 2018 року Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання

ОСОБА_2

учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль кримінальне провадження №0000508 від 16.12.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з Указом Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» №88/2015 від 17 лютого 2015 року, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), пройшов військово-лікарську комісію.

Відповідно до висновків комісії був визнаний придатним до військової служби.

27 листопада 2015 року ОСОБА_4 прибув до Путивльського РВК та був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ), де пройшов медичну комісію.

За результатами зазначеної медичної комісії ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби.

30 листопада 2015 року, перебуваючи в Сумському ОВК, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про свою придатність до військової служби, діючи з прямим умислом, не бажаючи виконувати свій конституційний військовий обов`язок, передбачений ст.65 Конституції України, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи права на відстрочку від призову, відмовився від проходження військової служби аргументуючи необхідністю додаткового медичного обстеження, чим вчинив ухилення від призову на строкову військову службу.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.335 КК України, а саме: ухилення від призову на строкову військову службу.

Обставини цього злочину та вина обвинуваченого встановлені судом на підставі таких доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав частково. Проте надав покази, в яких вину свою у вчинення інкримінованого злочину не визнав та показав, що у 2012 року отримав травму - під час гри у футбол зламав ключицю. Кістка неправильно зрослась, у зв`язку з чим йому робили операцію по видаленню частини кістки. У 2015 році він працював кухарем в піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_6 », готував піцу. Травма не заважала йому працювати Приїхали працівники військового комісаріату з працівниками поліції і забрали його в військомат. При проходженні медичної комісії повідомляв, що у нього болить плече внаслідок травми.

Постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. за ч.1 ст.210 КУпАП за неявку до військового комісаріату на виклик. Штраф він сплатив, постанову не оскаржував.

В подальшому, перебуваючи в Сумському ОВК у листопаді 2015 року також повідомляв лікарям про біль у плечі. Плече у нього болить з моменту перелому у 2012 році.

Під час призову йому неодноразово надавались відстрочки від призову у зв`язку зазначеною травмою, операцією, деформацією нігтя. Вважає, що лікарями в Сумському ОВК він був оглянутий поверхово. Лікар травматолог подивився на нього і сказав, що він здоров. Його не оглядав. На його скарги про біль в плечі відповів, що йому треба в частині казати, що болить. Вважає, що медична призовна комісія щодо нього була проведена формально.

Ухилення від призову заперечує. Він не ухилявся, а просив додаткове обстеження. До нього в Сумському ОВК прийшов лейтенант, який був юристом і показав, як правильно написати заяву. Казав так напиши, що відмовляюсь від проходження військової служби, хочу пройти додаткове обстеження. Останній також сказав йому, щоб він їхав додому та чекав за місцем проживання виклику з військкомату.

Не заперечує, що його попереджували про кримінальну відповідальність в Сумському ОВК за ухилення від призову. Про те, що висновки медичної комісії можна оскаржити не знав. Визнає те, що написав заяву, не повністю розуміючи її зміст та наслідків написання такої заяви, але не ухилявся від призову на військову службу. Просив провести медичне обстеження у іншого незалежного лікаря в іншій клініці, зробити МРТ.

Також зазначив, що він має бажання проходити військову службу, звертався до військових частин щодо проходження військової служби за контрактом, а також до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо проходження строкової служи.

Йому пояснили про можливість вирішення цих питань після прийняття відповідного рішення у кримінальному провадженні щодо нього.

Просив виправдати його у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ст.335 КК України.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України, доведена сукупністю таких доказів.

Свідок ОСОБА_6 , суду показав, що у 2015 році працював лікарем-травматологом в Путивльській ЦРЛ та був членом районної призовної медичної комісії.

У обвинуваченого була травма ключиці з кутовою деформацією. Перелом ключиці був косий - кістка виступала з-під шкіри. Останньому ним було проведено косметичну операцію по видаленню зайвої частини ключиці, яка не пов`язана з роз`єднуванням перелому.

Зазначив, що косметичний ефект на обмеження не впливає. Якщо б не оперували, то кістка відновилася б самостійно. Оскільки після операційного втручання до призову пройшло небагато часу, йому надавалась відстрочка. Після перелому до операції пройшов значний час. ОСОБА_4 відновився. В послідуючому за результатами проходження медичного огляду обвинувачений визнаний придатним з обмеженнями відповідно до розкладу хвороб, що визначають ступінь придатності до військової служби з врахуванням стану його здоров`я.

Перешкоди щодо проходження обвинуваченим військової строкової служби були відсутні. Рішення медичної комісії обвинувачений не оскаржував, претензій не мав.

Свідок ОСОБА_7 , мати обвинуваченого, суду показала, що у травні 2012 року останній отримав травму - під час гри у футбол зламав ключицю. Місяць був в пов`язці. Коли її зняли, побачили, що з плеча виступала кістка. Рука у нього не піднімалася. Операцію йому зробили 22 листопада 2012 року. Пропонували ключицю ламати, а лікар ОСОБА_6 - видалити частину кістки. Операція пройшла успішно. Вдома син допомагав їй по мірі можливості. Важкий мішок піднімати не міг. Працював в піцерії кухарем. Отримував відстрочки. Дійсно, вони оплатили штраф за неявку до військкомату. Проводжали його в армію, було застілля. Їхав обвинувачений до обласного військового комісаріату з гарним настроєм. Казав, що попросить там, щоб йому зробили нормальну медичну комісію. З його слів в обласному військкоматі написав заяву, щоб йому зробили медичну комісію і віддав військовий квиток. Після того, як його відправили додому приходив до нашого військового комісаріату, але там ніхто нічого не знав. Назад на роботу взяли на меншу ставку. В послідуючому звільнився. Хоче проходити службу по контракту. Їздив до м.Києва в частину Національної гвардії.

Свідок ОСОБА_8 , старший офіцер відділу комплектування та призову ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2015 році, суду показав, що ОСОБА_4 був направлений на збірний пункт як придатний до військової служби з обмеженнями. З висновками медичної комісії Сумського ОВК також був визнаний придатним. Обвинувачений пройшов співбесіду і був розподілений в команду.

Зазначив, що після винесення рішення лікарської комісії обласного військкомату єдине законне рішення оскаржувати висновок комісії у військовій частині.

Відмовлявся їхати проходити військову службу обвинувачений і ще один призовник. Запрошували юриста, все йому роз`яснювали, в тому числі наслідки відмови від проходження військової служби. Оскільки він категорично відмовлявся, йому запропонували написати письмову заяву.

Старший лікар обласної військової комісії оглядав обвинуваченого. За наслідками огляду ОСОБА_4 був визнаний придатним до військової служби. Перешкод щодо проходження обвинуваченим військової служби встановлено не було. У обвинуваченого була травма років 3-4 назад. Стаття розкладу хвороб відповідала скаргам. Проте останній казав «я не поїду, я хворий». Зазначав, що віджиматись не зможе. Він також повідомляв обвинуваченому особисто, які можуть бути наслідки відмови. Його було повернуто додому по процедурі. На збірному пункті обвинувачений написав заяву, що до місця проживання дістанеться самостійно.

Свідок ОСОБА_9 , суду показав, що працював на посаді начальника відділу комплектування ІНФОРМАЦІЯ_7 . За висновком медичної комісії ОСОБА_4 був визнаний придатним до військової служби. Особисто він супроводжував його до обласного збірного пункту. Бажання служити у нього було, тим більше він був кухарем. Про те, що він відмовився, дізнався від працівника Сумського ОВК телефоном. Про причини відмови йому відомо те, що обвинуваченого лікарі не оглядали як належить, не сподобалось як до нього ставляться. Особисто він дуже здивувався цьому. До збірного пункту всі його проводжали батьки, родичі.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 з січня 2016 року. Обвинувачений звертався до нього у вересні-жовтні 2017 року з приводу служби за контрактом, але жодного підтверджуючого документу, відношення як до кандидата не надав, письмової згоди не було.

При цьому зазначив, що жодна частина не візьме особу на військову службу за контрактом у випадку розгляду щодо неї кримінального провадження до прийняття рішення у справі.

Свідок ОСОБА_11 , офіцер командування в ІНФОРМАЦІЯ_8 у 2015 році, суду показав, що в кінці 2015 року обвинувачений прибув на обласний збірний пункт. Пройшов медичну комісію, за результатами якої був визнаний придатним. Перешкод щодо проходження обвинуваченим військової строкової служби встановлено не було. Висновки медичної комісії не оскаржував. Проходити військову службу відмовився. Повідомляв, що у нього травмована кістка і вважав, що у нього були фізичні вади.

Оскільки обвинувачений відмовлявся, він запропонував йому викласти відмову письмово. Вони завжди просять осіб, які відмовляються, написати заяву для долученя до відповідних матеріалів. Роз`яснено ним було тільки шапку заяви, а саме на ім`я кого необхідно її подавати. Сам текст заяви обвинуваченим був написаний особисто. Зразка заяви немає. Йому роз`яснювався його військовий конституційний обов`язок та наслідки ухилення від призову на військову службу, кримінальну відповідальність за ухилення.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є приватним підприємцем і обвинувачений працював у неї в піцерії «Інфабрика» кухарем у 2015 році. Був відповідальним працівником, зауважень до нього не було. На призовні медичні комісії він відпрошувався. Бачила, що у нього були болі у спині, тому він неодноразово користувався аптечкою. На лікарняний не ходив. Був звільнений у зв`язку з призовом на строкову військову службу. Після того, як приїхав зі збірного пункту, також продовжив працювати кухарем. В послідуючому знову звільнився. Колектив клопотав перед судом щодо передачі обвинуваченого на поруки.

31 березня 2016 року під час тимчасового доступу до речей і документів, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року, вилучено розписку про явку для відправлення на обласний збірний пункт ОСОБА_4 від 27 листопада 2015 року (а.п.52-53, 51, 56).

З медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_4 було госпіталізовано 21.11.2012, діагноз неправильно консолідований перелом лівої ключиці. Було проведено операцію пластика неправильно консолідованого перелому лівої ключиці (а.п.45).

Як убачається з картки медичного огляду призовника медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 призов 2015 року, призовник ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби на підставі ст.62 г, 64 г графи І Розкладу хвороб (а.п.79-84).

За висновком медичного огляду призовника ОСОБА_4 на призовному пункті ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27 листопада 2015 року, медична комісія дійшла висновку про придатність обвинуваченого до військової служби на підставі ст.62 г, 64 г (і) графи І Розкладу хвороб за графами ТДВ «А» 1,2,3,7,8,9,10 (а.п.85).

30 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_9 про відмову від проходження від військової служби у зв`язку з неповноцінним медичним обстеженням і просив направити його на обстеження щодо болю в ключиці та спині внаслідок отриманої раніше травми (а.п.86).

Зазначені докази оглянуті та приєднані до матеріалів справи (а.п.54, 55).

10 листопада 2015 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210 КУпАП, на підставі якого 11 листопада 2015 року постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн., що був ним сплачений 12 листопада 2015 року (а.п.74-75, 76, 77).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №429-КЕ/2016/пп від 14 липня 2017 року (а.п.149-157), за результатами додаткового клінічного огляду експертною комісією ОСОБА_4 з урахуванням даних матеріалів кримінальної справи, медичної документації, після вивчення наданих рентгенівських знімків та за даними додаткового рентгенологічного обстеження, станом на 23 травня 2017 року було визначено рентгенологічні ознаки перелому, що зрісся, середньої третини лівої ключиці і плоскостопість обох стоп І ступеня та було встановлено діагноз: «Наявна посттравматична деформація середньої третини лівої ключиці з порушенням функції відведення на 7° в лівому плечовому суглобі, що не обмежує функцію лівої верхньої кінцівки, двобічна плоскостопість І ступеня.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_4 мають місце наслідки травми 2012 року у вигляді незначної деформації середньої третини лівої ключиці з порушенням функції відведення на 7° в лівому плечовому суглобі, що не обмежує функцію лівої верхньої кінцівки, оцінка втрати загальної працездатності експертною комісією не проводилася відповідно до Інструкції «О порядке организации и проведения врачебно-страховой экспертизы» Мін. Фінансів СРСР від 8 січня 1986 року.

Експертна комісія не володіє об`єктивними судово-медичними даними для відповіді на питання, чи були наявні у ОСОБА_4 на час призову на строкову службу ознаки остеосклерозу, у зв`язку з тим, що в наданій медичній документації відсутні дані про його наявність (окрім КТ-ознак), а надані комісії рентгенівські знімки мають низьку якість зображення для його встановлення.

Визначення придатності для проходження військової служби не входить до компетенції судово-медичного експерта.

Для відповіді на питання, чи є інші проблеми зі здоров`ям у ОСОБА_4 , які б перешкоджали чи обмежували б проходження строкової служби, експертна комісія не має об`єктивних судово-медичних даних для встановлення стану здоров`я ОСОБА_4 .

Призначення та проведення всебічного клінічного, лабораторно-інструментального обстеження не відноситься до компетенції судово-медичної експертизи. Відповісти на це питання буде можливим після надання експертній комісії результатів повного клінічного, лабораторного та інструментального обстеження ОСОБА_4 .

За встановлених обставин, даючи оцінку кожному з вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність досліджених під час судового розгляду доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби, здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч.3 ст.1, ч.ч.1,3 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає, в тому числі призов на військову службу, проходження військової служби.

На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу.

Під час розгляду кримінального провадження підтверджено, що обвинувачений, який не був відправлений у військову частину з обласного збірного пункту, достовірно знаючи про свою придатність до військової служби свідомо відмовився виконувати свій конституційний обов`язок, покладеного на нього ст.65 Конституції України, з підстав, які суд вважає надуманими.

Твердження обвинуваченого про те, що призовна медична комісія щодо нього проведена формально і не повноцінно, не знайшло свого підтвердження, спростовується показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та дослідженими в ході судового розгляду доказами у кримінальному провадженні, які свідчать про те, що рішення призовною комісією прийнято відповідно з наявними даними щодо стану здоров`я призовника, в тому числі з урахуванням скарг обвинуваченого.

Рішення лікарських комісій обвинуваченим не оскаржувались.

Підстав, які б перешкоджали проходженню ОСОБА_4 військової строкової служби не встановлено. Такі підстави відсутні і на час закінчення розгляду судом кримінального провадження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не ухилявся від проходження військової служби, а вимагав відправити на додаткове обстеження у зв`язку з біллю в ключиці та спині не можуть бути визнані судом обставинами, які свідчать про відсутність умислу у обвинуваченого на ухилення від призову на військову строкову службу,

Суд розцінює їх критично, як обраний ним спосіб захисту, бажання уникнути відповідальності та справедливого покарання за вчинене.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів, що він за станом здоров`я не мав на час призову і на даний час не має змоги проходити військову службу за станом здоров`я.

При цьому доводи ОСОБА_4 про незнання вимог закону є безпідставними, оскільки відповідно до ст.68 Конституції України, незнання законiв не звiльняє особу вiд юридичної вiдповiдальностi.

З огляду на викладене твердження сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ст.335 КК України, суд не бере до уваги.

Крім того, як встановлення судом, обвинувачений звертався до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 у 2017 році щодо проходження військової служби за контрактом та з заявою від 21.05.2018, в якій він зобов`язується піти на строкову військову службу під час осіннього призиву 2018 року, з`явитись до комісаріату 14 серпня 2018 року для проходження медичної комісії (а.п.233), тобто під час розгляду судом кримінального провадження, яке надійшло до суду для розгляду 25.04.2016.

З огляду на викладене суд вважає, що така позиція ОСОБА_4 обрана під тиском зібраних у кримінальному провадженні доказів та свідчить про намір уникнути несприятливих для себе правових наслідків.

Клопотання сторони захисту (а.п.222) про про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволенню не підлягає заважаючи на таке.

Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочин, передбачений ст.335 КК України, кваліфікується як злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.335 КК України, 30 листопада 2015 року, тобто з моменту вчинення злочину минуло менше ніж три роки.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових зачинів як засудженим, так і іншими особами.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.1,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання", при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суд має суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке

покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не працює, утриманців немає, у лікаря нарколога та психіатра на «Д» обліку не перебуває, характеризується позитивно, вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставини, які пом`якшуютьта обтяжують покарання, відсутні.
Враховуючи наведене в сукупності, обставини скоєного, характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, відсутність обставин, які пом`якшуюють та обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку призначити покарання у виді обмеження волі у мінімальній межі санкції, передбаченої ст.355 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів ним та іншими особами.

Призначене покарання буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому враховано тяжкість злочину, відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшуюють та обтяжують покарання.
Разом з тим тяжкість злочину, особа винного в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження не дають підстав для висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі (а.п.55): розписку ОСОБА_4 про явку для відправлення на обласний збірний пункт 27.11.2015 (а.п.56), картку медичного огляду призовника ОСОБА_4 на збірному пункті Сумського ОВК 27.11.2015 (а.п.85), заяву ОСОБА_4 (а.п.86) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання відраховувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.
Після набрання вироком законної сили речові докази: розписку ОСОБА_4 про явку для відправлення на обласний збірний пункт 27.11.2015 (а.п.56), картку медичного огляду призовника ОСОБА_4 на збірному пункті Сумського ОВК 27.11.2015 (а.п.85), заяву ОСОБА_4 (а.п.86) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя