Провадження № 1-кс/761/8570/2018
У Х В А Л А
Іменем України
06 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000956 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05 квітня 2018 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000956 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: квартиру, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , із забороною вчиняти щодо нього будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та/або користування.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000956, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2018 року до Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві надійшло звернення уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_6 про те, що неналежне відношення службових осіб АТ «Дельта Банк» до своїх службових обов`язків призвело до виведення з-під застави об`єкту нерухомості, а саме:квартири, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , переданого в забезпечення по кредитному договору укладеному із ОСОБА_7 .

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 08.12.2011 року між АТ «Дельта Банк» та АТ «УКРСИББАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) виконання зобов`язань кредитного договору.

В якості виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором оформлено забезпечення з наступними параметрами: договір забезпечення: договір іпотеки від 06.12.2006, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального ОСОБА_8 , та зареєстрований в реєстрі за №11322, що укладений з майновим поручителем ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_2 ).

Опис забезпечення: квартира, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході додаткової перевірки заставного майна при підготовці внутрішнього паспорту активу за кредитним договором виявлені факти припинення обтяжень предмету іпотеки у вигляді іпотеки та заборони відчуження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також зміни власника предмету іпотеки.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №94593628 від 15.08.2017 року відомо, що: 06.12.2006 року зареєстровано обтяження Предмету іпотеки у вигляді заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на користь АТ «УКРСИББАНК»; 07.04.2014 року зареєстровано обтяження Предмету іпотеки у вигляді іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на користь АТ «Дельта Банк». 09.07.2015 рокузареєстровано вилучення обтяжень Предмету іпотеки у вигляді іпотеки та заборони відчуження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де підстава внесення не зазначена: індексні номери рішень 22724814 та 22725084 відповідно; зміни внесено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10

09.07.2015 року на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2015 року серія та номер: 2121, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстровано нового власника Предмету іпотеки - ОСОБА_5 .

Згідно реєстру вихідної кореспонденції АТ «Дельта Банк» вищезазначений документ не видавався АТ «Дельта Банк» ні Позичальнику, ні приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_10 .

Згідно листа приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 встановлено, що в результаті вчинення невстановлених осіб кримінальних правопорушень з червня по серпень 2015 року, які проникли до системи його персонального комп`ютера, викрали електронний цифровий підпис, пароль та логін, у результаті чого проникли до державних реєстрів в тому числі державного реєстру прав на нерухоме майно. По даному факту слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006861 від 01.06.2016 року.

Зняття заборон відчуження та припинення запису про іпотеку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 він не вчиняв.

Ураховуючи те, що квартира, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом, на яке спрямоване кримінальне правопорушення та перебуває під іпотекою в АТ «Дельта Банк», 29.03.2018, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, визнана речовим доказом по кримінальному провадженню.

Зазначеним нерухомим майном можуть незаконно розпорядитися невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою уникнення причетності до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №000956 до вирішення його по суті та недопущення в майбутньому порушення чинного законодавства України, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначений об`єкт нерухомості.

При цьому, є необхідність у розгляду даного клопотання про арешт майна участі сторони ОСОБА_5 .
Слідчийв судове засідання не з`явився.

Однак, його не прибуття у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000956 від 26.01.2018 року вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на квартиру, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Разом з тим, у ЄРДР не конкретизовано, про який саме об`єкт нерухомого майна йде мова.
Так, чинним Кримінальним процесуальним Кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правову підставу для арешту згадано нерухомого майна, можливість використання його як доказ в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Слід зауважити про те, що правові підстави для арешту на вказане майно відсутні взагалі, оскільки зазначене нерухоме майно також не відповідає і критеріям речових доказів, визначених у ст.98 КПК України, так як, не можуть бути використанні як доказ у даному кримінальному провадженні № 0000956 за ч. 1 ст. 367 КК України, відсутня розумність і співрозмірність обмеження права власності фізичних осіб, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження тим, більше. Крім того порушене питання про арешт майна у даному випадку не відповідає завданням кримінального провадження.

Крім того, аналізуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що доводи слідчого на обґрунтування клопотання та фактичні обставини, які слідчий розцінює, як кримінальне правопорушення, наведені у самому клопотанні інші ніж ті про які йдеться в ЄРДР щодо кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання, так само відсутній будь-який зв`язок між обставинами, що підлягають доказуванню та накладенню арешту на згадане майно для забезпечення збереження речових доказів. Тобто виклад фактичних обставин наведених у клопотанні не відповідає фабулі кримінального правопорушення відомості щодо якого внесено до ЄРДР.

При цьому, з матеріалів клопотання вбачається, що нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_5 .

Разом з тим, відомості щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України до ЄРДР в рамках кримінального провадження № 0000956, не внесено, так само, останній не повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Варто звернути увагу на те, що статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, на переконання слідчого судді, дане клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи призведе до порушення принципу верховенства пава, згідно якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також до порушення справедливого балансу між інтересами власників майна, гарантованими їм законом, і завданнями цього кримінального провадження та таке втручання у право власності не може вважатися законним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відсутність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000956 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: квартиру, загальною площею 136,9 кв. м., житловою площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя