ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/635/18 Справа № 206/4212/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2018 року,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2018 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, засуджений ОСОБА_5 відбув більш 3/4 строку призначеного покарання. За час відбування покарання в ДУ ІВЦ №133 характеризується негативно, вимоги відбування покарання у виді обмеження волі не виконує, правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарання порушує, за час відбування покарання має чотири заохочення. Однак, станом на 02.08.2018 року має стягнення за псування державного майна, яке не зняте і не погашене, а тому суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а його поведінка та ставлення до праці під час відбування покарання на даний момент несе лише формальний характер.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та винести ухвалу про задоволення його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, зокрема, тим, які підтверджуються його зразкову поведінку в місцях позбавлення волі та сумлінне ставлення до праці.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарг, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Отже, в силу зазначених вище вимог закону України про кримінальну відповідальність, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2018 року; згідно ухвали Жовтоводського міського суду від 24 листопада 2017 року невідбутий строк у вигляді позбавлення волі замінено на обмеження волі. На час звернення до суду з клопотанням відбув більш 3/4 строку призначеного покарання.
Разом з цим, згідно відомостей, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_5 за час відбування покарання в ДУ ІВЦ №133 характеризується негативно, вимоги відбування покарання у виді обмеження волі не виконує, правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарання порушує, за час відбування покарання має чотири заохочення. Однак, станом на 02.08.2018 року має стягнення за псування державного майна, яке не зняте і не погашене.
Надаючи оцінку вищевказанному, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що такі обставини не можуть свідчити про сумлінну поведінку засудженого та доведення свого виправлення ставленням до праці, є обґрунтованими.
На переконання колегії суддів, наявність зазначених обставин не дає підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.
Разом з тим, колегія суддів враховує й те, що засуджений відбуває покарання за вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України вважається тяжким злочином, тому наявність чотирьох заохочень не є доказом того, що він довів своє виправлення. При цьому, ті обставини, що ОСОБА_5 має заохочення, хоча і є такими, що характеризують позитивно його особу в цілому, однак, на переконання колегії суддів, на виправлення останнього не вказують та слугувати підставою для його умовно-дострокового звільнення, поряд з іншими встановленими судом відомостями, не можуть.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2018 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4