Справа № 502/1960/17
Номер провадження:1-кп/521/852/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участі обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 89 КПК України клопотання сторонни захисту щодо визнання доказів недопустимими за кримінальним провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Сторона захисту під час судового засідання просила визнати недопустимими докази сторони обвинувачення, які було зібрано СУ ГУНП в Одеській області, наддавши відповідний перелік у додатку до клопотання, за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, наводячи підстави на підтримку своєю позиції.

Сторона обвинувачення заперечувала проти задоволення клопотання, наводячи підстави на підтримку своєю позіції.

Розглянувши клопотання сторони та додані матеріали суд вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 358 КПК України дослідження документів в судовому засіданні відбувається шляхом їх оголошення. Законодавець не зазначив яким саме чином повинно бути здійснено оголошення документів. В даному випадку суд повинен, відповідно до вимог ч.6 ст. 9 КПК України, керуватися вимогами ст. 7 КПК України.

В п. 15 ч.1 ст. 7 КПК України, зміст якого розкритий в ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій засобами, передбаченими КПК України.

Таким чином, документи, які були надані стороною обвинувачення, як докази було досліджено шляхом їх оголошення прокурором в судовому засіданні. При цьому судом не було обмежено право сторони захисту на заперечення проти дослідження доказів та на ознайомлення з ними в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Проте, КПК України в ч.2 ст. 89 КПК України надає можливості суду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду визнати докази недопустимими, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
В даному випадку суд позбавлений можливості не досліджувати докази або припинити їх дослідження так як вони вже були досліджені .
Суд вважає, що необізнаність сторони захисту вимогам КПК України не може бути підставою для задоволення клопотання. Суд приймає до уваги, що вказана необізнаність сторони захисту не несе непоправний характер для захисту прав обвинуваченого, так як рішення не позбавляє сторону захисту посилатися на недопустимість доказів, зазначених в клопотанні під час судових дебатів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 89, 350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення, які зазначені в додатку до клопотання від 22 серпня 2018 року за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3