У Х В А Л А

27 жовтня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7
педагога ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, студента першого курсу Білоцерківського ПТУ №13, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
в с т а н о в и в:
27.10.2018 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини.

Неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється слідчим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, в тому, що 06.10.18 близько 03 години, перебуваючи на території закинутого розважального майданчику поблизу ДК «Росава» по вул. Леваневського, 53 в м. Біла Церква Київської області спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 зайшли до частково зруйнованої одноповерхової споруди, в якій на той час перебував ОСОБА_11 задля того, щоб забрати наявні при ньому грошові кошти чи інші матеріальні цінності.

Далі неповнолітній ОСОБА_6 діючи спільно за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні, яке облаштував собі місце для тимчасового проживання ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді фізичного болю та тілесних ушкоджень ОСОБА_12 спільно почали наносити удари руками та ногами по тілу і голові ОСОБА_12 для подолання можливого опору останнього. Внаслідок чого завдали ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді сукупної травми голови та тулубу, травматичного субдурального крововиливу, перелому кісток склепіння та основи черепа, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Після нанесення ударів та заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_6 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_10 забрали грошові кошти ОСОБА_12 та залишили місце події, внаслідок чого розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

26.10.2018 неповнолітнього ОСОБА_6 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст.208 КПК України та того ж дня за наявності достатніх доказів останнього було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор клопотання слідчого в частині застосування виду та строку запобіжного заходу підтримав, а в частині обставин, якими обґрунтовуються заявлені ризики частково зазначивши, що наведена в обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обставина що підозрюваний «об`єктивно підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень» вказана помилково з іншого клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_10 .

Підозрюваний ОСОБА_6 проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив та просить застосувати будь-який інший більш м`який запобіжний захід. Стверджує, що ні наміру переховуватись від слідства та суду ні вчиняти інші злочини не має.

Допитаний з приводу вчинення злочину у якому його підозрюють ОСОБА_6 дав показання, що повністю визнає обставини вчинення злочину, які викладені у клопотанні та повідомленні про підозру, заперечивши обставину, що потерпілому наносили удари руками та стверджує, що усі удари наносились виключно ногами та стверджує, що підозрюваному наносив удари ногами і свідок ОСОБА_13 . Крім того зазначив, що перед вчиненням злочину він, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 вживали алкогольні напої, випивши на трьох 2 пляшки горілки, об`ємом по 0,5 л, які придбав ОСОБА_10 за свої кошти. Далі ОСОБА_10 запропонував забрати гроші у потерпілого, який ночував у напівзруйнованому приміщенні. Вони втрьох зайшли до приміщення, ОСОБА_10 розбудив потерпілого, який спав на матраці і став вимагати у останнього, щоб той дав їм гроші. Потерпілий відмовив, і ОСОБА_10 наніс йому приблизно три удари ногою в голову, після чого знову став вимагати віддати гроші, а потім знову наніс йому ряд ударів. Після цього ОСОБА_6 також став наносити удари ногою в голову та тулуб потерпілого стверджує, що наніс 5 ударів в живіт та приблизно 15 ударів в голову. В ході нанесення ударів вони виходили на вулицю та потім знову заходили у приміщення та продовжували наносити удари. Забравши гроші вони вийшли на вулицю, а потім знову повернулись та продовжили наносити удари потерпілому. Після цього ОСОБА_10 наполіг, щоб ОСОБА_13 зняв штани з потерпілого та усі нанесли потерпілому удари в область паху. Після цього усі залишили приміщення. Він та ОСОБА_10 розділили між собою приблизно 40 грн., а ОСОБА_13 віддали пачку цигарок, які забрали у потерпілого.

Не може пояснити яка необхідність була наносити потерпілому таку велику кількість ударів, та стверджує, що наносячи удари потерпілому не керувався якимось конкретно визначеним мотивом, метою забрати кошти у потерпілого у не було.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечує, посилаючись на те, що у клопотанні прокурором не доведено існування жодного із заявлених ризиків. А викладені обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Вважає, що до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід. При цьому посилається на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання, є студентом професійно-технічного училища №13 у м. Білій Церкві, отримує стипендію. З часу вчинення злочину і до моменту затримання постійно проживав за місцем реєстрації і лише 24.10.2018 року поїхав з дозволу батьків у с. Кип`ячка Миронівського району, Київської області, де був фактично затриманий поліцією. Звертає увагу, що під час затримання підозрюваного було грубо порушено його права, як підозрюваного та як неповнолітнього, оскільки він був затриманий не у порядку передбаченому КПК України та поліцією з ним проводились заходи направлені на встановлення обставин вчинення ним злочину не у спосіб, передбачений КПК України.

Законний представник проти клопотання заперечує просить застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Стверджує, що її син навчається в училищі, навчання не пропускає, хоча успішність має посередню. Стверджує, що має вплив та авторитет щодо підозрюваного, останній як правило завжди ночував вдома, кілька разів мали місце випадки, коли він гуляв допізна. Вважає, що син вчинив злочин так як попав під негативний вплив товариша.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, виходячи з наступного.

Слідчим у клопотанні викладені та прокурором в суді доведені обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, які узгоджуються з показаннями неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , безпосередньо дослідженими слідчим суддею.

Встановлюючи, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий та прокурор, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до клопотання підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий посилається на ту обставину, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення злочину залишив місце та переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення від відповідальності, крім того немає міцних соціальних зв`язків, що можуть забезпечити належну процесуальну поведінку;

Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_6 з часу вчинення злочину встановленого слідством - 06.10.2018 року до 24.10.2018 року проживав за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того останній навчається на першому курсі Білоцерківського ПТУ №13, про що зазначено і в протоколі допиту неповнолітнього підозрюваного від 26.10.2018 року.

З 24.10.2018 року по 26.10.2018 року підозрюваний перебував з дозволу матері в с. Кипячка, Миронівського району, Київської області, де був за триманий поліцією. Відповідно до пояснень підозрюваного свою відсутність в училищі він узгодив з адміністрацією закладу, повідомивши, що їде в село.

Слідчий суддя також звертає увагу на обставини затримання підозрюваного, відповідно пояснення якого, перед затриманням 26.10.2018 вранці йому зателефонували працівники поліції та, з`ясувавши у нього його місце перебування, домовились про зустріч, та приїхавши в с. Кипячка, забрали його спочатку у Миронівський відділ поліції, а звідти по нього приїхали поліцейські з м. Біла Церква та він з ними поїхав до Білоцерківського відділу поліції.

Також підозрюваний стверджує, що про смерть потерпілого йому стало відомо 26.10.2018 року від працівників поліції.

Слідчим та прокурором наведені підозрюваним обставини не заперечувались та не спростовувались.

Більш того всупереч вимогам п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчим у клопотанні не наведено жодного посилання на матеріали, що підтверджують твердження слідчого що ОСОБА_6 нібито «переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення від відповідальності, крім того немає міцних соціальних зв`язків».

Таким чином з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 , не приховуючи свого місця перебування, не переховувався від органів слідства, а після телефонного дзвінка з поліції мав реальну можливість не повідомити про своє місцезнаходження та зникнути з метою переховування, однак цього не зробив. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у своїх показаннях підозрюваний більш детально ніж у повідомленні про підозру, повідомляє про обставини вчинення злочину, які мають значення для кваліфікації дій як його, так і інших осіб, З огляду на характер та детальність показань у слідчого судді не виникає переконання, що підозрюваний має намір ухились від кримінальної відповідальності чи зменшити ступінь своєї вини.

Водночас останній має міцні соціальні зв`язки: постійне зареєстроване місце проживання, сім`ю, має посвідчення що дає право на пільги передбачені законодавством для дітей з багатодітної сім`ї, є студентом навчального закладу з денною формою навчання.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий посилається на ту обставину, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 , об`єктивно підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень, немає жодного офіційного джерела доходу та «здійснення отримання грошових коштів шляхом вчинення протиправних дій для задоволення побутових потреб».

Всупереч вимогам п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчим у клопотанні не наведено жодного посилання на матеріали, що підтверджують вищевказані твердження.

Як встановлено під час судового розгляду прокурором не підтримано клопотання слідчого в частині наведення обставини, що ОСОБА_6 «об`єктивно підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень» з огляду на помилковість наведення вказаної обставини, так як інших кримінальних проваджень щодо останнього немає і про підозру у вчиненні інших злочинів останнього не повідомлялось.

Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що він є студентом першого курсу Білоцерківського ПТУ №13 та отримує грошове забезпечення у вигляді стипендії в розмірі 503 грн., що підтвердила законний представник неповнолітнього, стверджуючи, що її син отримує стипендію в розмірі 501 грн.

Вказана обставина прокурором та слідчим не заперечується на спростовується.

Водночас про те, що підозрюваний навчається у «будівельному училищі №13 в м. Біла Церква» зазначено у протоколі його допиту від 26.10.2018 року.

Наведена слідчим обставина «здійснення отримання грошових коштів шляхом вчинення протиправних дій для задоволення побутових потреб» слідчим суддею розуміється як твердження слідчого, що відсутність джерел доходу спонукає підозрюваного вчинювати інші злочини для задоволення побутових потреб.

Вказане твердження слідчого та прокурора є безпідставним, надуманим та таким що спростовується вище встановленими слідчим суддею обставинами.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний є неповнолітнім, якому виповнилося 15 років. За загальним правилом прийняття та роботу осіб молодших 16 років не допускається. І лише як виняток, за згодою одного із батьків або особи, що його замінює, можуть прийматись на роботу особи, які досягли 15 років (ст. 188 КЗпП України).
Неповнолітній має батьків та перебуває як під їх, так і під опікою держави, а тому відсутність власних джерел доходу не є обставиною, що свідчить про існування ризику вчинення злочину.

Будь яких інших обставини на підставі яких слідчий прокурор дійшли висновку про наявність вищевказаних ризиків у клопотанні не наведено.

Сама по собі тяжкість вчиненого злочину, за відсутності інших обставин, які вказують на наявність ризиків, не може бути підставою для застосування такого виняткового озапобіжного заходу як тримання під вартою до особи, а, тим більше, до неповнолітнього.

Крім того вирішуючи питання про застування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо неповнолітнього слідчий суддя звертає увагу на незаконність затримання неповнолітнього підозрюваного слідчим.

Зокрема, як видно з витягу з ЄРДР відомості про вчинений злочин було внесено 07.10.2018 року о 15 год. 00 хв. за заявою ОСОБА_14 про виявлення тупа невідомого чоловіка.

З протоколу від 26.10.2018 року про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, видно, що ОСОБА_6 було фактично затримано 26.10.2018 року об 11 год. 30 хв. та протокол слідчим складено о 20 год. 05 хв. При цьому у протоколі зазначено що ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

Виходячи зі змісту вищевказаної норми Закону, одним з визначальних критеріїв законності затримання за вказаною підставою є обставина часу з моменту вчинення злочину і до моменту затримання особи. Зокрема, очевидець повинен вказати на особу, безпосередньо, тобто у найближчий час, після його вчинення, про те, що саме ця особа щойно (тобто тільки но, саме зараз) вчинила злочин.

Однак, як видно з протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , який, з його слів, був очевидцем злочину, його допитано 26.10.2018 року тобто через 20 днів після вчинення злочину, що, на думку слідчого судді, не підпадає під поняття «безпосередньо після вчинення злочину» та з огляду на те, що з часу вчинення злочину і до моменту затримання пройшло 20 днів, не дає підстав стверджувати, що злочин було вчинено щойно (тобто тільки но, саме зараз).

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 затриманий через 20 днів після вчинення злочину та після проведення ряду слідчих та процесуальних дій у справі, слідчий суддя приходить до висновку, що затримання у такий спосіб є незаконним.

Виходячи з вимог чинного КПК України, у разі якщо у органів досудового розслідування були підстави вважати, що для досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно застосовувати такий заході забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий за наявності у нього для цього підстав зобов`язаний був діяти у спосіб визначений ст. 188 КПК України, тобто звернутись до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином оскільки матеріали клопотання очевидно вказують на те, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий не у спосіб передбачений КПК України, прокурором не доведено, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачений ст. 177 КПК України, а отже не доведено і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права неповнолітньої особи на свободу та особисту недоторканість і, зокрема, право на свободу пересування, що передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того враховуючи, що підозрюваним у справі є неповнолітній, слідчий суддя звертає увагу, що, відповідно до вимог ст. 484, 485, 486 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього орган досудового розслідування зобов`язаний максимально повно зібрати відомості про особу неповнолітнього з метою правильного вирішення питання щодо визначення виду запобіжного заходу, що всупереч вимогам Закону зроблено не було, незважаючи на те, що з часу вчинення злочину пройшов тривалий час і орган досудового розслідування мав реальну можливість такі відомості зібрати.

Оскільки інші питання, крім тих, які зазначені у клопотанні, перед слідчим суддею не ставились, слідчий суддя дотримуючись вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, за якою у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, забезпечуючи принцип змагальності та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, приходить до висновку, що клопотання слідчого в частині застування запобіжних заходів є не обґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Виходячи з того, що неповнолітній підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, пов`язаного із позбавленням життя людини, слідчий суддя приходить до висновку, що потереби досудового розслідування обумовлюють зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 131, 132, 176 178, 181, 184, 194 КПК України,-

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0003955, відмовити.
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Звільнити неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 з під варти із залу суду негайно, поновивши його в правах.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її винесення.
Повний тест ухвали виготовлено та проголошено 29.10.2018 року о 08 год.45 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1