АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1860/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,
- перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 11кп/790/1860/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джалілабад Азейбарджан, громадянина Азейбарджана, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації та постійного місяця проживання на території України, раніше не судимого,-

засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 17 квітня 2017 року приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні «Спорт Лото», розташованого за адресою: м Харків, вул. Академіка Павлова, 165-В, маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_10 , один удар ножем в область живота та один удар ножем в область лівого плеча.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2254-А/17 від 25.05.2017 року, внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , а саме в результаті нанесення двох ударів ножем, потерпілому ОСОБА_10 , спричинені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч по задній боковій поверхні у середньому відділі, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, та колото-різане поранення в проекції лівого плечового суглоба, яке має ознаки легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок суворості. Зазначив, що суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди потерпілому, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого. Наголосив, що ОСОБА_7 багаторазово пожалкував про вчинене ним кримінальне правопорушення, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину та хвору матір. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України більш м`яке за своїм розміром покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання безпідставні.

У санкції ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.
За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого.

За таких обставин підстави для застосуванням ст.69 КК України - відсутні.

Доводи скарги захисника про наявність у ОСОБА_7 пом`якшуючих покарання обставин - добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілому, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого, безпідставні.

Такі дані матеріали кримінального провадження не містять.
Не підтверджені ці доводи ніякими даними і в апеляційній скарзі захисника.

Яких-небудь нових даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 чи про наявність додаткових обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, на території України проживає без реєстрації, постійного місяця проживання не має та обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, тобто ту обставину, на яку є посилання в апеляційній скарзі захисника.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, оскільки відповідних обставин, які б пом`якшували покарання та знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину встановлено не було, і призначив покарання у мінімальному розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Доводи скарги захисника про наявність у ОСОБА_7 на утриманні малолітньої дитини та хворої мати, які потребують його догляду, то вони самі по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставами для пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за своїм видом та розміром призначене покарання, є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, - у той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий:

Судді: