УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1822/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
02 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №274/1822/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2018 року,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну. При цьому, звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно не зарахував строк його попереднього ув`язнення за вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області з 18.09.2015 по 03.12.2015 та 10.12.2015 по 29.12.2015. Також зазначає, що початок строку відбуття покарання помилково обраховано з 10.12.2015, а не з 18.09.2015, тобто з моменту його затримання.
Згідно ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2018 року, відмовлено за безпідставністю в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року) періодів з 18.09.2015 року по 03.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 09.09.2016 року, з 09.09.2016 року по 10.11.2016 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 , його захисника та думку прокурора, які просили оскаржену ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, суд першої інстанції, зазначених норм кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався, та, залишаючи без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк покарання строку застосованого до нього попереднього ув`язнення, в порушення вимог кримінального процесуального закону належних доказів на підтвердження своїх висновків не навів.
Крім того, суд першої інстанції формально дослідив наявні матеріали справи, які є недостатніми та не повними для встановлення дійсних фактичних обставин провадження. Так, в матеріалах відсутні усі необхідні процесуальні рішення судів щодо засудження ОСОБА_8 , дані щодо його затримання, перебування в слідчому ізоляторі, початку строку відбуття покарання та його закінчення (за відповідною довідкою з місця позбавлення волі). З матеріалів провадження не вбачається, що суд першої інстанції задля правильного вирішення клопотання засудженого, належно досліджував матеріали особової справи. Викладені судом першої інстанції висновки є немотивованими та не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Вирішуючи апеляційні твердження засудженого ОСОБА_8 про незаконний судовий розгляд судом першої інстанції клопотання без його участі та не призначення судом йому захисника, апеляційний суд звертає увагу, що згідно матеріалів справи (а.с.8) засуджений просив здійснювати судовий розгляд за його участю шляхом відповідної відеоконференції. Разом з тим, ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду категорично заперечив подання ним в подальшому заяви про розгляд клопотання без його участі, яка мається в матеріалах справи на 25 аркуші.
При дослідженні вище вказаної заяви ОСОБА_8 (а.с.25) та інших наявних в справі документів складених засудженим, апеляційний суд звертає увагу на очевидну невідповідність підпису наявного на зазначеній заяві буцімто виконаного ОСОБА_8 , що викликає обґрунтовані сумніви в її достовірності. Здійснюючи судовий розгляд провадження, суд першої інстанції зобов`язаний був належно перевірити та пересвідчитись в достовірності документів, які стосуються волевиявлення засудженого приймати участь в судовому розгляді та його право на захист, що судом не було здійснено.
За наведених обставин, допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону є істотними, що безумовно в порядку п.1 ч.1 ст.415, п.3 ч.2 ст.412 КПК є підставою для скасування ухвали з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року) періодів з 18.09.2015 року по 03.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 09.09.2016 року, з 09.09.2016 року по 10.11.2016 року скасувати, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :