Постанова
1 червня 2018 року

м. Київ
справа №0312/2159/2012

Провадження № 51- 2 ск17
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу Народного депутата України ОСОБА_2 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 лютого 2014 року щодо ОСОБА_3 ,
встановила:
31 травня 2018 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга Народного депутата України ОСОБА_2 , у якій він порушує питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року, просить розглянути і задовольнити касаційну скаргу, постановою витребувати з місцевого суду кримінальну справу щодо ОСОБА_3 , вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
За змістом ст.384 КПК України в редакції 1960 року, до осіб, які мають право на касаційне оскарження судових рішень, зазначених у ч.2 статті 383 цього Кодексу, належать особи:

- засуджений, його законний представник і захисник у частині, що стосується інтересів засудженого;

- виправданий, його законний представник і захисник у частині мотивів і підстав виправдання;

- законний представник, захисник неповнолітнього та сам неповнолітній, щодо якого застосовано примусовий захід виховного характеру, у частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

- законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусового заходу медичного характеру;

- обвинувачений, щодо якого справу закрито, його законний представник і захисник, у частині мотивів і підстав закриття справи;

цивільний відповідач або його представник у частині, що стосується вирішення позову;

- потерпілий і його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;

цивільний позивач або його представник у частині, що стосується вирішення позову;

особа, щодо якої винесено окрему ухвалу (постанову)суду;

-особи, які в судовому порядку оскаржили постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, за винятком випадків, встановлених законом, у частині мотивів і підстав відмови в порушенні кримінальної справи.

Однак, скарга Народного депутата України ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.384 КПК України в редакції 1960 року, оскільки він не є тією особою, яка має право подати касаційну скаргу.
Крім того, скарга подана поза межами строку касаційного оскарження, визначеного положеннями ч.2 ст.386 КПК України в редакції 1960 року, відповідно до якої касаційні скарги на судові рішення, зазначені у ч.2 статті 383 цього Кодексу можуть бути подані протягом 3 місяців з моменту набрання ними законної сили.
Відповідно до положень ч.4 ст. 386 КПК України в редакції 1960 року питання щодо поновлення строку вирішується у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 КПК України в редакції 1960 року, судом, який постановив судове рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 388 КПК України справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.350, ч.2 ст. 383, ст. 384, ч.2 ст. 386, ч.1 ст.398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 384, 386, 388 КПК України в редакції 1960 року, п.15 Перехідних положень Закону України №4651-VI від 13 квітня 2012 року, §3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII,

постановила:

відмовити Народному депутату України ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного кримінального суду ОСОБА_1
Верховного Суду