Справа № 333/2129/18

Провадження № 1-кп/333/383/18
УХВАЛА
16 травня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання ОСОБА_6 та його захисником копій вказаних документів.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про призначення та проведення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_6 у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення судового розгляду.

При цьому ОСОБА_5 зазначив, що на його думку формулювання обвинувачення є неконкретизованим, у зв`язку з чим порушується право обвинуваченого на захист, а звідси незрозуміло від якого обвинувачення необхідно здійснювати захист.

Так, однією з кваліфікуючих ознак вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є проникнення у сховище. Водночас, з якого саме сховища була скоєна крадіжка, з формулювання обвинувачення, не зрозуміло.

Крім того, слідчий у формулюванні обвинувачення зазначає про таку кваліфікуючи ознаку як повторність, але вказана ознака у диспозиції ч.3 ст.185 КК України, відсутня.

Також, не вказані обов`язкові ознаки об`єктивної сторони дій ОСОБА_6 : яким саме способом ОСОБА_6 викрав та виніс дві драбини; не повністю зазначено місце та час скоєння злочину, а лише дату та початок періоду часу, в який скоєно крадіжку, кінцевої ж дати не вказано.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено аркуші справи при посиланні на докази. Згідно п.20 Розділу І реєстру Кухарю повідомлено про підозру у вчиненні злочину 31.03.2018 року, а у обвинувальному акті 02.04.2018 року.

Отже, враховуючи неконкретність формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 , обвинувальний акт та додані до нього матеріали, не відповідають вимогам, встановленим нормами КПК України, обвинувальний акт у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, на думку захисника, підлягає поверненню прокурору.

Також, прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні письмово заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як на його думку, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу, не зникли.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу. Обвинувачений вказав, що він виконує належним чином покладені на нього процесуальні обов`язки, більш того, завжди з`являвся на виклики слідчого та прокурора. Після скоєння крадіжки, коли він дізнався, що його розшукують працівники поліції, він відразу самостійно з`явився до Комунарського відділення поліції. Крім того, у нього з`явилась можливість неофіційно працювати, але графік вказаної роботи може не співпадати з обмеженнями, встановленими судом щодо домашнього арешту.

ОСОБА_5 зазначив, що ризики, які були встановлені під час досудового розслідування відпали і на цей час вони відсутні. Крім того, у прокурора відсутні докази, що обвинувачений будь-яким чином намагався чи у подальшому буде впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, має намір ухилитися від суду та вчинити новий злочин.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора, суд приходить до такого.

Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виклав всі необхідні обставини, які необхідні для прийняття судового рішення, зокрема вказав, місце, час, дату та дії обвинуваченого, які, на думку органа досудового розслідування, мають ознаки кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченим злочину.

Суд вважає, що зазначення захисником про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався ОСОБА_5 у своєму клопотання про повернення обвинувального акту, на думку суду, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_6 в судовому засіданні (стосовно реєстру матеріалів досудового розслідування).

Таким чином, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23.11.2017 року у справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Судом встановлено, що 03.04.2018 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування було застосовано запобіжний захід домашній арешт до 02.06.2018 року.
ОСОБА_6 раніше неодноразово (десять разів) був судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, судимість за які не погашена та не знята. Останній раз звільнився з місць позбавлення волі лише 10.01.2018 року.
Обвинувачений має постійне місця проживання, працює неофіційно, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у лікарів, у т.ч. нарколога та психіатра не перебуває. Доказів щодо отримання роботи, графік якої буде не співпадати з обмеженнями встановленими домашнім арештом, сторона захисту у судове засідання не надала.

При аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів клопотання прокурора, на думку суду існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення обвинуваченим іншого злочину, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно задовольнити та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленого під час розгляду клопотання обвинуваченого ризику, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є доцільним, та достатнім.

Учасниками процесу не заявлялись інші клопотання про обрання, зміну, скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 314-317, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7 на 11_ год. 00_ хв. 23.05.2018 року.

Справу розглядати суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, потерпілий, захисник обвинуваченого.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 з 20-00 години до 08-00 години наступної доби; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, строком до 12.07.2018 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1