ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4236/18
провадження № 1-кс/753/2004/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2018 представник ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , винесену в рамках кримінального провадження № 0000014, про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_5 до провадження як потерпілого.

Скарга обґрунтована такими обставинами. 12.05.2017 представником ОСОБА_5 до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві було подано заяву про залучення ОСОБА_5 до кримінального провадження як потерпілого. На вказане клопотання не було отримано жодної відповіді, а відтак відповідно до положень ст. 55 КПК України ОСОБА_5 набув прав потерпілого. Процесуальний статус ОСОБА_5 як потерпілого був встановлений і ухвалою слідчого судді від 13.02.2018. Більш того про оскаржувану постанову нічого не було відомо і прокурору, який в судовому засіданні 13.02.2018 підтримав позицію адвоката щодо набуття ОСОБА_5 статусу потерпілого. 22.02.2018 представником ОСОБА_5 було отримано копію постанови слідчого від 17.01.2018 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Постанова обґрунтована існуванням постанови про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_5 до провадження як потерпілого. Однак копію такої постанови ні ОСОБА_5 , ні його представник, не отримували.

Оскаржувану постанову представник вважає незаконною посилаючись на існування передбачених процесуальним законом підстав для визнання ОСОБА_5 потерпілим та винесення постанови з пропущенням розумного строку.

Ухвалою слідчого судді від 14.03.2018 скаргу ОСОБА_4 було повернуто заявнику з підстав пропущення строку оскарження, проте ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2018 ухвалу про повернення скарги скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши представника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000014, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ ГП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0000014, внесене до ЄРДР 31.01.2017 за заявою ОСОБА_7 про незаконне заволодіння нежитловим приміщенням її родича ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2006 р. громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 набув право власності на нежилі приміщення № 1, 2, 3 (групи приміщень № 462) загальною площею 155,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2016 право власності на вищевказані нежилі приміщення перейшло до ОСОБА_9 . При укладенні цього договору від імені продавця ОСОБА_8 діяла ОСОБА_10 на підставі довіреності, посвідченої 10.06.2016.

У липні 2016 р. ОСОБА_9 передав нежилі приміщення в іпотеку ОСОБА_11 , а в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2016 відчужив їх ОСОБА_5 .

Довірена особа власника ОСОБА_7 пояснила, що у травні 2016 р. вона передала вказані приміщення в оренду ОСОБА_12 , а 27.12.2016 дізналась, що приміщення вже належать іншій особі, а саме ОСОБА_5 .

З показань ОСОБА_7 вбачається, що її брат ОСОБА_8 останній раз був в Україні у 2015 р., при цьому жодних правочинів, спрямованих на відчуження належних йому нежитлових приміщень, не вчиняв і інших осіб на представництво своїх інтересів не уповноважував.

В ході досудового розслідування були отримані дані про те, що ОСОБА_8 не набував громадянство України, а паспорт громадянина України, який використовувався при посвідченні довіреності на ім`я ОСОБА_10 та укладенні договору купівлі-продажу від 30.06.2016, було видано зовсім іншій особі, а саме ОСОБА_13 .

Вищенаведені обставини свідчать про існування обґрунтованої підозри у неправомірному заволодінні чужим майном з використанням підроблених документів.

12.05.2017 ОСОБА_4 подала до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві заяву про залучення ОСОБА_5 до кримінального провадження як потерпілого. На обґрунтування заяви вказала, що при встановленні факту наявності складу злочину в діях третіх осіб при реалізації нежитлових приміщень «по ланцюгу» є висока ймовірність позбавлення ОСОБА_5 права власності на вказане нерухоме майно як таке, що набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень. Відтак зазначеним кримінальним правопорушенням завдається шкода ОСОБА_5 як мінімум в розмірі вартості нежитлових приміщень, сплаченої ним на підставі договору купівлі-продажу, в сумі 2 417 128 грн.

Постановою, датованою 15.05.2017, слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 відмовила у задоволенні вказаного клопотання. Послалась на те, що кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди ОСОБА_8 , який і є потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Натомість ОСОБА_5 є потерпілим в іншому кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за його заявою під № 0001058 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що копія оскаржуваної постанови ні ОСОБА_5 , ні його представникам, не направлялась, а отже встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, слідчий суддя керується відповідними положеннями кримінального процесуального закону.

Так, згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, доступ до правосуддя, розумні строки тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За приписом п. 2) ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Системний аналіз положень кримінального-процесуального закону дає підстави вважати, що процесуальне значення визнання особи потерпілою фактично означає отримання цією особою відповідних прав, зокрема прав знати про рух кримінального провадження, подавати докази, заявляти відводи і клопотання, давати пояснення, показання або відмовитися їх давати, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, мати представника тощо.

На відміну від потерпілого свідок не має жодних прав, які б дозволи йому у законний спосіб впливати на хід та результати досудового розслідування.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 теж став жертвою шахраїв, а набуття ОСОБА_9 права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі підроблених документів створює реальний ризик позбавлення ОСОБА_5 права власності на це майно як таке, що набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень, що спричинить останньому майнову шкоду в розмірі суми, сплаченої за договором.

Отже враховуючи, що рішення у цьому кримінальному провадженні безпосередньо впливає на права та обов`язки ОСОБА_5 , суд з метою забезпечення його прав і законних інтересів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови та зобов`язання слідчого вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 від 15 травня 2017 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , прийняту в рамках кримінального провадження № 0000014.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, уповноваженого на розслідування кримінального провадження № 0000014, вручити ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: