Справа № 481/991/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000274, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 413 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Суд визнав доведеним, що 06 травня 2017 року близько 02 год. 20 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ванної кімнати житлового будинку ОСОБА_11 , розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя свого брата ОСОБА_11 , який виник на грутні тривалих неприязних відносин між ними через постійні образи їх матері з боку останнього, за допомогою заздалегідь підготовленого та спорядженого набоями обрізу рушниці калібру 16 мм, модель та марка якої в ході досудового розслідування не встановлені, умисно здійснив два постріли в область живота та голови потерпілого, спричинивши йому по одній рані в області зовнішнього кута правого ока і правої виличної області, зливні дрібні ранки і садна на шкірі в цій області, провадження множинних дрібних сторонніх предметів і шматки чорної пластмаси в шкіру цієї області, загальний рановий канал глибиною близько 12 см., що йде від цих ран в кістках лицьового скелета в напрямку зправа наліво, великої наскрізної рани в області правої кисті, желобоватої рани в області ребра лівої долоні, дві желобоваті рани в області ребра середньої третини лівого передпліччя, рани в області нижніх відділів живота зліва та раневий канал глибиною близько 30 см., що іде від рани зліва направо і кілька зверху вниз та зовні всередину, по ходу якої виявлені множинні пошкодження брижі та кишечника, близько 2 500 мл рідкої крові в черевній порожнині, які за критерієм небезпеки для життя (такі, що спричинили смерть) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_11 настала від вогнепального поранення живота і масивної внутрішньочеревної кровотечі.

Таких висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що 05 травня 2017 року він викликав таксі аби прихати з м. Кропивницький до м. Новий Буг, де проживав його брат ОСОБА_11 . Він хотів з ним поговорити з приводу відносин з матір`ю, яку останній постійно ображав і бив, та помиритись з братом, так як в них були неприязні відносини протягом останніх дев`ятнадцяти років. Заздалегідь взяв з собою рушницю та патрони, поклавши їх до сумки, оскільки знав, що у брата є зброя, а він сам зараз перебуває в алкогольному запої. Прибувши до домоволодіння брата, він переліз через ворота, постукав у вікно, а коли той відчинив вхідні двері та направився у ванну кімнату, прослідував за ним. Обріз він сховав в рукав куртки, в яку був одягнутий. Коли брат побачив у нього в руках рушницю, то здійснив різкий рух в бік ванни, що дало йому підстави вважати, що він хоче дістати звідти зброю. В цей час він хотів вистрелити або в брата або вгору, однак вистрелив у брата та спочатку подумав, що куля потрапила йому в ногу. Він не цілився у потерпілого, а стріляв навмання. Однак, зрозумівши, що сталось, вийшов з будинку, переліз через ворота, викинув обріз у водойму, яка знаходилась неподалік та пішов до автомобіля таксі, водію якого наказав чекати на нього. Заїхавши додому, де проживає матір, він забрав свої речі та поїхав до м. Кропивницький. Пізніше йому подзвонила мати та розповіла про смерть брата, але повернувшись додому, він не сказав їй, що брата вбив він. Вона дізналась про це після його затримання.

В судовому засіданні обвинувачений розкаявся у скоєному та показав суду, що він не хотів вбивати рідного брата, але останній постійно знущався з матері та бабусі, як фізично так і морально, бив їх. Казав, що відправить матір до будинку пристарілих, щоб відібрати в неї будинок. На його зауваження брат не реагував, з цього приводу у них постійно виникали конфлікти. Матір неодноразово зверталась до поліції, після чого брат бив її, а вона забирала заяви. Тому він хотів заступитись за матір і взяв зброю аби налякати брата.

Допитана за правилами ст. 353 КПК України потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_11 доводяться їй синами. ОСОБА_12 мав складний характер, постійно знущався з усіх, в тому числі й з своєї хворої бабусі, бив її, незважаючи на те, що вона була лежача, хотів, щоб вони покинули будинок, в якому проживали, палив і нищив всі їхні речі. Вона неодноразово зверталась до поліції, але ОСОБА_12 платив лише штрафи і продовжував знущатись з неї. Коли почала оформляти документи на проживання в будинку престарілих та продаж будинку, так як дуже боялась сина, та розповіла про це ОСОБА_13 , на що останній дуже обурився. ОСОБА_12 проживав окремо та зранку завжди приходив до неї аби поїсти, але в день вбивства не прийшов, на дзвінки не відповідав, на роботі його не було. Оскільки ворота ОСОБА_12 постійно зачиняв на замки, то вона попросила його колег аби ті пішли до нього додому та подивились, що сталось. Від них дізналася, що ОСОБА_12 вбили. Проте, ОСОБА_13 хоч і приїздив додому напередодні, але вона на нього не подумала, так він сказав їй, що ходив до дружини. Офіційно ОСОБА_12 на обліку у лікарні не перебував, але можливо мав проблеми з психікою так як брав участь в боях без правил.

В подальшому потерпіла подала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Допитаний в судовому засіданні згідно ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, свідок ОСОБА_14 показав суду, що він працює таксистом служби «Альянс» в м. Кропивницький Кіровоградської області. З 05 на 06 травня 2017 року він виконував замовлення на перевезення пасажира до м. Новий Буг, попередньо подзвонивши йому та домовившись про зустріч біля готелю «Ліана». Забравши ОСОБА_8 біля обумовленого місця, свідок бачив у нього спортивну сумку чорного кольору, яку помістили до багажного відділення, а сам обвинувачений сів на переднє пасажирське сидіння. Всю дорогу ОСОБА_8 спав, а коли в`їхали в м. Новий Буг, то показував дорогу, сказавши де потрібно зупинитись і чекати його. Забравши чорну сумку, він вийшов з автомобіля, а свідок чекав його близько півгодини. Повернувшись, ОСОБА_8 сказав під`їхати до якогось магазину та знову зачекати його. Приблизно через півгодини він повернувся і вони знову поїхали до будинку, де зупинялись раніше. До м. Кропивницький ОСОБА_8 повернувся цього ж дня, з якимось поліетиленовим пакетом в руках, у якому був хліб та пляшка з рідиною. Сказав, що їздив до матері в гості. Про інших членів своєї сім`ї не розповідав.

Вказані показання обвинуваченого, потерпілої та свідка щодо часу та місця, де відбувалися події, інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, в тому числі в частині перебігу подій, які мали місце, наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину) та наслідків, що настали, самого способу його вчинення суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні, достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів, а також допустимими, враховуючи, що вони отримані у спосіб, передбачений кримінальним процесуальний законом та сприймались судом безпосередньо.
При цьому, допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення експерт ОСОБА_15 , роз`яснюючи свій висновок № 214 від 23 червня 2017 року на предмет того, чи потребує обвинувачений ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру, показав суду, що за його участю було проведено амбулаторну судово психіатричну експертизу обвинуваченого. Такий вид експертизи є обмеженим у часі, не дає змоги тривалий час спостерігати за під експертним, а тому надати чітку відповідь чи потребує він застосування заходів медичного характеру експерт не може. В ході проведення експертизи було встановлено діагноз ОСОБА_8 , з`ясовано, що він не в повній мірі міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак для надання відповіді на запитання чи може він відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства, потребує більш тривалого часу дослідження, що є неможливим за умови проведення амбулаторної експертизи. На момент складання висновку ОСОБА_8 мав розлад психіки в стадії декомпенсації, але для з`ясування чи може він відбувати покарання чи потребує застосування примусових заходів медичного характеру доцільно призначити стаціонарну судово- психіатричну експертизу, в умовах якої можливо визначитися з відповіддю на це запитання.

Окрім цього, судом в порядку, що визначений ст. 358 КПК України, було досліджено протоколи слідчий дій, висновки експертів та інші документи, надані стороною обвинувачення, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а саме :

-протокол огляду місця події від 06 травня 2017 року з долученими до нього план - схемами та фото таблицею (фото № 1- № 62), складеними старшим слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 в період часу з 09 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв. в присутності двох понятих та з участю експерта криміналіста, яким підтверджується місце, спосіб, наслідки, що настали та інші обставини вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.78 137) ;

-протокол огляду трупа від 06 травня 2017 року з долученою до нього фото таблицею, складеним старшим слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. в присутності двох понятих та за участю спеціаліста, в якому зафіксовано, що об`єктом огляду є труп ОСОБА_11 та наявні на ньому тілесні ушкодження (а.к.п. 138 145) ;

-висновок експерта № 322 від 19.07.2017 року, згідно якого наданий на експертизу предмет, вилучений під час огляду місця події 06 травня 2017 року за адресою : АДРЕСА_1 є складовою частиною патронів, наданий предмет є полімерним клейтухом (контейнером) для патронів до гладко ствольної мисливської зброї 16 калібру, виготовлений промисловим способом. Надані на експертизу три предмети з пакета № 1 є складовими частинами патронів, надані на експертизу два предмети є пелюстками полімерних клейтухів (контейнерів), наданий один предмет є полімерним клейтухом (контейнером). Наданий на дослідження один предмет є полімерним клейтухом (контейнером) для патронів до гладко ствольної мисливської зброї 16 калібру. Надані три предмети виготовлені промисловим способом. Патрони, частиною яких є предмет, вилучений із пакета № 2960107, можуть бути використані для стрільби із гладко ствольної мисливської зброї 16 калібру. Крім того, патрони, частиною яких є предмет із пакета № НОМЕР_1 , можуть бути використані для стрільби із саморобної та переробленої зброї 16 калібру. Патрони, частиною яких є один предмет із пакета № 1, можуть бути використані для стрільби із гладко ствольної мисливської зброї 16 калібру. Крім того, патрони, частиною яких є предметі із пакета № 2960107, можуть бути використані для стрільби із саморобної та переробленої зброї 16 калібру ( а.к.п.148-152) ;

-висновок експерта № 67 від 13 червня 2017 року, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені наступні пошкодження : по одній рані в області зовнішнього кута правого ока і правої виличної області, зливні дрібні ранки і садна на шкірі в цій області, провадження множинних дрібних сторонніх предметів і шматки чорної пластмаси в шкірі цієї області, загальний рановий канал глибиною близько 12 см., що йде від цих ран в кістках лицьового скелета в напрямку зправа наліво, по ходу якого виявлені уламки чорної пластмаси і три свинцеві дробини ; велика наскрізна рана в області правої кисті ; желобовата рана в області ребра лівої долоні; дві желобваті рани в області ребра середньої третини лівого передпліччя; рана в області нижніх відділів живота зліва та рановий канал глибиною близько 30 см., що іде від рани зліва направо і кілька зверху вниз та зовні всередину, по ходу якої виявлені множинні пошкодження брижі та кишечника, а також чотири свинцеві дробини та пластмасовий контейнер концентратор; близько 2 500 мл рідкої крові в черевній порожнині. Смерть ОСОБА_11 настала від вогнепального поранення голови в поєднанні з вогнепальним пораненням живота і масивною внутрішньочеревною кровотечею. За критерієм небезпеки для життя (такі, що спричинили смерть) виявлені ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Рана на тильній поверхні правої кисті є вхідним вогнепальним пораненням, на що вказують : наявність дефекту тканини, а також наявність в шкірі в області рани чорних шматочків якоїсь сторонньої речовини (фактори ближнього пострілу). Рана на долонній поверхні правої кисті є вихідним вогнепальним пораненням, на що вказують її зірчаста форма, відсутність дефекту тканини, розміри, що перевищують розміри вхідного отвору. Рани в області зовнішнього кута правого ока і правої виличної області є вхідними вогнепальними ранами, на що вказують : наявність дефекту тканини, наявність прямолінійного каналу, що йде від цих ран, по ходу якого виявлені свинцеві дробини і шматочки чорної пластмаси, а також множинні дрібні ранки і садна навколо ран і шматочки чорної пластмаси в шкірі навколо ран. Таким чином, поранення в ділянці правої кисті, в області зовнішнього кута правого ока і правої виличної області утворилися в результаті одного пострілу з якоїсь дробової зброї, причому заряд спочатку пройшов наскрізь через праву кисть, в якій найбільш ймовірно, перебував ліхтарик з чорної пластмаси, а потім заряд, відламки ліхтарика, а також фрагменти м`яких тканин і кісток правої кисті потрапили в область зовнішнього кута правого ока і в праву виличну область, заподіявши вогнепальне сліпе дробове поранення голови. Поранення в області нижніх відділів живота зліва є вогнепальним сліпим дробовим пораненням, на що вказують : овальна форма і наявність дефекту тканини рани на шкірі, наявність прямолінійного раневого каналу по ходу якого виявлені пластмасовий контейнер концентратор і свинцеву дріб. Таким чином, всі наявні ушкодження утворились в результаті двох пострілів з якоїсь дробової зброї. Характер поранень, а також ступінь загоєння ран і саден вказують на те, що смерть ОСОБА_11 настала незабаром після заподіяння йому тілесних ушкоджень. Ступінь вираження трупних явищ вказує на час смерті близько 12 годин до моменту розтину тіла. Усі виявлені пошкодження є прижиттєвими. Будь-яких посмертних пошкоджень при дослідженні трупа не виявлено. При судово токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_11 етиловий спирт не виявлений. У зразку крові ОСОБА_11 виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО. (а.к.п. 160 -162) ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 травня 2017 року з долученою до нього фото таблицею ( фото № 1- № 6), складений старшим слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області у період часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 30 хв. в присутності двох понятих, чотирьох осіб, пред`явлених для впізнання, з якого слідує, що свідок ОСОБА_14 впізнав особу під № 3 за наявним шрамом на обличчі та статурою (а.к.п.153-159);

-протокол проведення слідчого експерименту від 19 травня 2017 року з долученим до нього DVD R диском 4,7 GB з відеозаписом слідчого експерименту, проведеного начальником СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 в період часу з 08 год. 00 хв. по 09 год. 15 хв. за участю свідка ОСОБА_18 , інспектора ДОП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_19 в присутності двох понятих, згідно якого свідок ОСОБА_14 вказав на місця, де зупиняв автомобіль і чекав ОСОБА_8 (а.к.п. 178-184);

-протокол проведення слідчого експерименту від 12 травня 2017 року з долученим до нього DVD R диском 4,7 GB з відеозаписом слідчого експерименту, проведеного старшим слідчим ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_20 в період часу з 14 год. 25 хв. по 18 год. 30 хв. з участю підозрюваного ОСОБА_8 , спеціаліста судовому медичного експерта Новобузького МОБ СМЕ ОСОБА_21 , старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_22 , виконуючого обов`язки керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_23 в присутності захисника ОСОБА_10 , з якого вбачається, що ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту показав та вказав на обставини вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 (а.к.п. 198-205).

Тож суд, дослідивши вказані письмові докази у сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілої та свідка, оцінюючи їх з точки зору допустимості та належності, достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що ними повністю підтверджуються обставини, регламентовані ст. 91 КПК України, щодо часу, місця, способу, винуватості обвинуваченого, форми його вини, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення, а також наслідків, що настали.

Окрім цього, стороною обвинувачення надано, а судом, в свою чергу, досліджено документи, які свідчать про обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Зокрема, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 214 від 23 червня 2017 року ОСОБА_8 страждав раніше та страждає на теперішній час розладом особистості змішаного типу (шизоїдного, емоційно нестійкого) в стадії декомпенсації на патопластичному органічному фоні. В силу наявних у нього психічних розладів він не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно висновку експерта № 657 від 14.12.2017 року ОСОБА_8 психічними захворюваннями в сенсі ч.2 ст. 19 КК України не страждав і не страждає, виявляє змішаний розлад особистості. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує. Рекомендовано нагляд лікаря психіатра в місцях перебування.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст. 413, ч.1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно довідки про судимість від 15 травня 2017 року ОСОБА_8 18 березня 2016 року звільнився з Новобузької виправної колонії № 103 у зв`язку з відбуттям строку покарання призначеного вказаним вище вироком суду.

При цьому, ОСОБА_8 проходив строкову військову службу в Збройних Силах України, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не намагається працевлаштуватися, конфліктує з сусідами, в громадських місцях нехтує загальноприйнятими нормами моралі, в спілкуванні з оточуючими проявляє грубість, нестриманість, на зауваження не реагує, участі в Антитерористичній операції не приймав (а.к.п. 168-172, 76, том 2).

Також судом було досліджено надану стороною захисту довідку Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області за № С-02/аз/65-2017 від 17.07.2017 року щодо кількості звернень потерпілої ОСОБА_9 із заявами про вчинення ОСОБА_11 правопорушень за період з 2011 року по 2017 рік.

Водночас, суд враховує, що згідно положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд же, відповідно до ст. 26 КПК України, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Проте, будь-яких інших доказів в ході судового розгляду стороною обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених кримінальним процесуальним законом, в той час як суд, залишаючись безстороннім, створив їм всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Підстав у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не убачає, оскільки обставин, які перешкоджали б ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановив.
За таких обставин суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), за обставин, встановлених судом і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним повністю, дав суду правдиві показання, щиро розкаявся у скоєному, що відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Враховуючи положення ст.ст. 34, 67 КК України, суд встановив наявність обтяжуючої обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст. 67 цього Кодексу, а саме : рецидиву злочину, так як обвинувачений вчинив новий умисний злочин, маючи не зняту і не погашену судимість за умисний злочин.

Між тим, в силу положень ст. 337 КПК України, суд позбавлений можливості врахувати її як таку, що обтяжує покарання.

Тож, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суд враховує положення ч.5 ст. 12 КК України, бере до уваги особливості й обставини його вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; ставлення обвинуваченого до цих наслідків, а також поведінку ОСОБА_11 , який, як достовірно встановлено в суді, вчиняв протиправні дії щодо матері обвинуваченого, що тією чи іншою мірою вплинуло на бажання останнього захистити її.
Що стосується особи обвинуваченого, то суд враховує те, що він психічними захворюваннями в сенсі ч.2 ст. 19 КК України не страждав і не страждає, виявляє змішаний розлад особистості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, але на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення проживав не за зареєстрованим місцем проживання, спосіб його життя, зокрема, обвинувачений не працює, не одружений, раніше судимий, негативно характеризується за місцем проживання, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, не виражає міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Підстав для застосування ст. 69 та 75 КК України за таких обставин суд не встановив.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили належить залишити без змін- у виді тримання під вартою.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.
Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні судом вирішено за правилами ст.100 КПК України, а питання судових витрат згідно із ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 11 травня 2017 року.

Згідно ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати термін попереднього ув`язнення з 11 травня 2017 по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 593 (п`ятсот дев`яносто три ) грн. 22 коп. витрат на залучення експертів для проведення експертизи.

Речові докази пакет № 2960105, в якому знаходяться 3 батарейки; пакет № 2960107, в якому знаходиться залишок комбінованого ластикового пижа з пелюстками; пакет № 2960108, в якому знаходиться ліхтар чорного кольору з слідами пошкоджень; пакет № 2960104, в якому знаходиться два пластикових стаканчики; пакет № 2960109, в якому знаходяться уламки чорного кольору схожі на пластмас; пакет № 2960106, в якому знаходиться контейнер для батерейок; пакет № 1, в якому знаходиться змиви бурої речовини, знятої з поверхні дверей, що розташовані праворуч від входу до приміщення ванної кімнати; пакет № 2, в якому знаходиться фрагмент рушника зі слідами речовини темно- бурого кольору з ванної кімнати ; пакет № 3, в якому знаходяться змиви речовини темно - бурого кольору з пральної машинки; пакет № 4, в якому знаходиться металева пружина з частиною речовини біологічного походження; пакет № 5, в якому знаходиться уламок пластикової частини чорного кольору, вилучений з килимка ванної кімнати; пакет № 6, в якому знаходиться фрагмент полімерного матеріалу з підлоги ванної кімнати; пакет № 7, в якому знаходяться змиви з дверних ручок ванної кімнати; пакет № 8, в якому знаходяться змиви з зовнішньої ручки вхідних дверей приміщення ; зразки крові ОСОБА_11 , зріз нігтевих пластин ОСОБА_11 ; речовину темно-бурого кольору з підлоги біля вхідних дверей приміщення будинку ОСОБА_11 (пакет 1а); автомобільні номерні знаки в кількості 2 шт. (пакет №3259261); пластиковий контейнер, вилучений в брюшній полості під час огляду трупа ОСОБА_11 (пакет №1); змиви з раневого каналу правої кисті руки ОСОБА_11 (пакет № 2); змиви з раневого каналу голови трупа ОСОБА_11 , (пакет №3); зразки крові трупа ОСОБА_11 (пакет №4); металеві деформовані кульки вилучені з голови трупа ОСОБА_11 (пакет №5) знищити.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

На підставі ч.2 ст. 126 КПК України сторони кримінального провадження та експерт мають право оскаржити вирок в частині визначення розміру процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Судді ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3