УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000788, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:
08.06.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 07 червня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку, приміщення, де фактично проживає ОСОБА_4 а саме на банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», сім-картку оператора «Київстар» сн № НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , в якому встановлено СІМ-картку оператора «Київстар», мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , блокнот з чорновими записами, дерев`яний предмет, схожий на биту, грошові кошти в сумі 900 гривень. Чотири купюри номіналом по 200 гривень: СЕ 4922417, УД 7085991, КА 4602151, ЄД 3124297 та дві купюри номіналом по 50 гривень: ТГ 3333237, СЄ 5440027.

Повноваження слідчого, який був присутній у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000788, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі невстановленого досудовим розслідуванням терміну, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займаються незаконним збутом наркотичного засобу «метадону», (який відповідно до «Списку №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №747 від 26.10.2016), являється наркотичним засобом), що відбувається систематично, сплановано і під керівництвом ОСОБА_5 .

Наркотичний засіб «метадон» учасники вказаної групи закуповують у великих та особливо великих розмірах та в подальшому збувають на території Київської області, зокрема в м. Біла Церква контактним та безконтактним способом, шляхом розміщення закладок.

07.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

07.06.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/20388/18) проведено обшук квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено документи, предмети та речі, які мають відношення до кримінального провадження, однак, які не були зазначені в ухвалі, а саме:

- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ;

- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 ;

- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 ;

- сім-картка оператора «Київстар» сн № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Nokia» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , в якому встановлено СІМ-картку оператора «Київстар»;

- мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- блокнот з чорновими записами;

- дерев`яний предмет, схожий на биту;

- грошові кошти в сумі 900 гривень. Чотири купюри номіналом по 200 гривень: СЕ 4922417, УД 7085991, КА 4602151, ЄД 3124297 та дві купюри номіналом по 50 гривень: ТГ 3333237, СЄ 5440027.

Слідчий зазначає, що в органу досудового розслідування є достатньо даних вважати, що вилучені у ОСОБА_4 мобільні телефони, сім-картки, банківські картки, являються знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, грошові кошти одержані внаслідок вчинення вказаних злочинів, а блокнот з чорновими записами може зберігати інформацію щодо збуту наркотичних засобів.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених, окрім того, повідомила суд, що ним було здійснено повідомлення власника тимчасово вилученого майна про дату та час судового засідання, на підтвердження чого було надано відповідні документи. Також надала суду постанову про визнання майна, на яке просить накласти арешт речовими доказами.

Враховуючи інформацію, надану слідчим, слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи потреби досудового розслідування, обмежений час на розгляд даного виду клопотань та відсутність клопотань від власника майна або його представників, доцільним вбачається здійснення розгляду вищевказаного клопотання слідчого без володільця майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 07 червня 2018 року постанови про визнання майна речовим доказом, наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні могло зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а значить відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 07 червня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку, приміщення, де фактично проживає ОСОБА_4 а саме на банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», сім-картку оператора «Київстар» сн № НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , в якому встановлено СІМ-картку оператора «Київстар», мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , блокнот з чорновими записами, дерев`яний предмет, схожий на биту, грошові кошти в сумі 900 гривень. Чотири купюри номіналом по 200 гривень: СЕ 4922417, УД 7085991, КА 4602151, ЄД 3124297 та дві купюри номіналом по 50 гривень: ТГ 3333237, СЄ 5440027

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000788, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 07 червня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку, приміщення, де фактично проживає ОСОБА_4 а саме на: банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , яка належить ПАТ «Укрсиббанк», сім-картку оператора «Київстар» сн № НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , в якому встановлено СІМ-картку оператора «Київстар», мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , блокнот з чорновими записами, дерев`яний предмет, схожий на биту, грошові кошти в сумі 900 гривень. Чотири купюри номіналом по 200 гривень: СЕ 4922417, УД 7085991, КА 4602151, ЄД 3124297 та дві купюри номіналом по 50 гривень: ТГ 3333237, СЄ 5440027.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде проголошено о 16 годині 50 хвилин 11 червня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1