Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 524/5/17
провадження № 51-8996ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня

2018 року в межах кримінального провадження № 90002263 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК.
Встановлені обставини
Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області

від 13 грудня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 жовтня 2017 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк

2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 8 місяців.
Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 3366 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 2000 грн моральної.
Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року частково задоволено апеляційні скарги прокурора і потерпілого. Скасовано вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області

від 13 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області

від 12 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_6 ухвалено виконувати самостійно.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 5243,80 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 2000 грн моральної.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник

у касаційній скарзі не зазначає, у чому конкретно полягає незаконність рішення апеляційного суду, яких конкретно порушень допущено цим судом, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку апеляційного суду відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК з огляду на положення статей 370, 374, 404, 419, 420 цього Кодексу.
Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується з рішенням апеляційного суду про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та в частині вирішення питання розміру заподіяної матеріальної шкоди, однак доводів, які би свідчили про незаконність судового рішення в цій частині не наводить, як і не зазначає, у чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права із огляду на положення статей 50, 63, 65, 75 КК, статей 127-129, 413 КПК і статей 22, 1166 ЦК.

У касаційній скарзі захисник не вказує, чи були заявлені стороною захисту в апеляційному суді клопотання, які всупереч ч. 3 ст. 404 КПК суд безпідставно

не задовольнив.
Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК вимоги захисника, викладені в касаційній скарзі, не повною мірою узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги та є не обґрунтованими.
Крім того, усупереч ч. 4 ст. 427 КПК ОСОБА_4 до касаційної скарги не додав усіх оформлених належним чином документів, що підтверджують повноваження захисника, які мають відповідати вимогам цього Кодексу та включені до вичерпного переліку, передбаченого ч. 1 ст. 50 цього Кодексу.
Відсутність у касаційній скарзі згаданих обґрунтувань та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3