ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6739/18
провадження № 1-кс/753/1918/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2018 р.слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0003950,

В С Т А Н О В И В:

17.04.2018 захисник ОСОБА_3 , діючи в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з двома скаргами на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0003950.

На обґрунтування скарг вказав, що 29.03.2018 він звернувся до слідчого з клопотаннями, у яких просив ініціювати проведення Міністерством юстиції України камеральної перевірки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, допитати в якості свідків в присутності підозрюваної нотаріуса ОСОБА_6 та директора ПП «Згода 2017» ОСОБА_7 . Однак постановою від 12.04.2017 слідчий ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотань в частині звернення до Міністерства юстиції України з приводу проведення камеральної перевірки, допиту ОСОБА_7 та забезпечення участі підозрюваної при допиті ОСОБА_6 .

Такі рішення слідчого захисник вважає незаконними і необґрунтованими посилаючись на те, що обставини, які можуть бути встановлені за результатами проведення зазначених у клопотаннях слідчих дій, мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи, що обидві скарги подані в одному кримінальному провадженні та містять однорідні вимоги, суд вбачає підстави для об`єднання судових проваджень за даними скаргами в одне провадження вважаючи, що це позитивно вплине на повноту їх розгляду.

В судовому засіданні захисник скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Слідчий вважав свої постанови законними і обґрунтованими вказуючи, що у нього немає повноважень щодо призначення перевірок, а ОСОБА_7 на даний час має статус підозрюваного і не може бути допитаний в якості свідка.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарг, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0003950, у якому нотаріусу ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона, діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди, зловжила наданими їй повноваженнями державного реєстратора і сприяла протиправному заволодінню майном ТОВ «Універсам «Харків», що виразилось у реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Київ, вул. Арх. Вербицького, буд. 30, за ПП «Згода 2017» всупереч ухвали слідчого судді від 11.04.2017 про накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

29.03.2018 захисник ОСОБА_3 подав слідчому клопотання, у яких просив: звернутися до Міністерства юстиції України з метою проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі прав за фактом реєстрації обтяження цілісного майнового комплексу, проведеного державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації КМДА ОСОБА_8 за ухвалою суду від 11.04.2017; розшукати та допитати нотаріуса ОСОБА_6 та директора ПП «Згода 2017» ОСОБА_7

Постановами від 30.03.2018 слідчий ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотань в частині ініціювання проведення камеральної перевірки, допиту ОСОБА_7 та забезпечення присутності підозрюваної під час допиту ОСОБА_6 . Послався на те, що у слідчого відсутні повноваження щодо призначення перевірок, ОСОБА_7 вже допитаний і потреби у його повторному допиті немає, а присутність підозрюваної під час допиту ОСОБА_6 не є доцільним на даному етапі досудового розслідування.

Судом встановлено, що копії вищевказаних постанов захисник отримав 12.04.2018, а отже встановлений законом десятиденний строк їх оскарження не пропущений.

Даючи оцінку обґрунтованості та законності оскаржуваних рішень слідчого суд керується загальними засадами кримінального провадження та відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу, які визначать загальні вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій, містять перелік фундаментальних прав підозрюваного та обвинуваченого та визначають способи участі сторін кримінального провадження у з`ясуванні достовірності показань свідків.

Так, за приписами ст. 7, 9, 20, 22, 23, 26 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність тощо.

Ч. 6 ст. 223 цього Кодексу передбачає, що слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи яка її ініціювала та (або) її захисника чи представника, крім випадів, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Отже зважаючи на вищенаведені положення процесуального закону відмова слідчого у забезпеченні присутності підозрюваної та/або її захисника під час допиту ОСОБА_6 не ґрунтується на законі і є безпідставною.

Водночас рішення слідчого в частині відмови у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_7 та у зверненні до Міністерства юстиції України з метою проведення камеральної перевірки суд вважає достатньо обґрунтованим і мотивованим з таких підстав.

За приписом ст. 42 КПК України підозрюваний має право брати участь у проведенні процесуальних дій, а під час судового розгляду обвинувачений має право брати участь у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Ст. 96 КПК України надає сторонам кримінального провадження право ставити свідку запитання щодо обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності його показань, в тому числі щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями, та покладає на свідка обов`язок відповідати на такі запитання.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що закон не зобов`язує слідчого та/або прокурора проводити повторний допит вже допитаних свідків обвинувачення з метою надання можливості підозрюваному поставити їм запитання, якщо такі свідки допитувались не за клопотанням сторони захисту. Право брати участь у допиті таких свідків обвинувачений може реалізувати в судовому засіданні, і таке положення є практичною реалізацією принципу безпосередності.

Дослідженням матеріалів досудового розслідування встановлено, що директор ПП «Згода 2017» ОСОБА_7 раніше був допитаний за ініціативою сторони обвинувачення. До того ж на даний час він як і ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні. Отже допит ОСОБА_7 в якості свідка неможливий, а його попередні показання не будуть мати будь-якого правового значення при розгляді справи в суді.

Згідно з положеннями ст. 351 КПК України обвинувачений має ставити запитання іншим обвинуваченим.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що рішенням слідчого про відмову у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_7 права підозрюваної ОСОБА_5 не порушені. В разі наявності розбіжностей в показаннях зазначених осіб слідчий вправі провести їх одночасний допит. Проведення одночасного допиту може ініціювати і сторона захисту.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ст. 1 КПК України).
Згідно положень, визначених у ст. 93 цього Кодексу, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Оскільки порядок проведення будь-яких перевірок під час досудового розслідування КПК Українине врегульовано, у слідчого немає повноважень щодо їх призначення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали скарг захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0003950 (справи № 753/6739/18, № 753/6751/18).

Об`єднаному провадженню присвоїти № 753/6739/18.

Скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 30 березня 2018 р. в частині відмови у задоволенні клопотання про участь сторони захисту у допиті свідка ОСОБА_6 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, уповноваженого на розслідування кримінального провадження № 0003950, допитати нотаріуса ОСОБА_6 за участю сторони захисту захисника ОСОБА_3 та/або підозрюваної ОСОБА_5 .

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: