ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на наявність в його підзахисного ОСОБА_4 процесуального статусу потерпілого; не відшукання осіб, які скоїли злочин з використанням піротехнічних засобів, пошкодженням майна потерпілого та членів його сім`ї, а також погроз подальшого спричинення шкоди здоров`ю та майну; суттєве посилення ризиків публічним здійсненням діяльності; надходження погроз життю, майну що свідчить про можливість продовження злочину; відсутність законних підстав скасування заходів безпеки.
Заявник до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, подану скаргу підтримує повністю.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, посилаючись на службову завантаженість, просив скаргу розглянути у його відсутність, при розгляді скарги покладається на розсуд суду.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, приходить до наступного.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена особою, до якої можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2015 р., скасовано постанову слідчого СВ ХМУ МВС України в Харківській області ОСОБА_10 від 23.10.2015 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 25.09.2015 року про застосування заходів безпеки; зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 винести постанову про застосування до ОСОБА_4 - потерпілого у кримінальному провадженні, заходів забезпечення безпеки у вигляді особистої охорони, охорони житла і майна; зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 винести постанову про застосування до членів родини потерпілого ОСОБА_4 заходів забезпечення безпеки у вигляді особистої охорони.
11.01.2016 р. слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 винесена постанова про застосування заходів безпеки до потерпілого ОСОБА_4 , а також членів його сім`ї, виконання якої покладено на батальйон поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.
29.08.2018 р. Постановою слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 скасовані заходи безпеки, які були застосовані до ОСОБА_4 та членів його сім`ї.
В обґрунтування Постанови слідчий посилається на систематичне порушення умов здійснення заходів безпеки ОСОБА_4 та членами його родини, а також відсутність за час здійснення заходів безпеки надзвичайних подій та пригод, інформації, які б свідчили про реальну загрозу життю, здоров`ю та житлу потерпілого та членам його сім`ї
Згідно ст.1 Закону України «Про застосування заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» № 3782-XII від 23.12.1993р. (далі: Закон), забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Положеннями ст.2 Закону передбачено право заявника, потерпілого, свідка на забезпечення заходів безпеки, визначених у ст.ст.1, 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав.
Підставами вжиття заходів забезпечення безпеки осіб згідно положень ст. 20 Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну, а приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
Положеннями ст. 21 Закону визначені підстави і приводи для скасування заходів безпеки.
Підставами скасування заходів безпеки може бути: а) закінчення строку конкретного заходу безпеки; б) усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну осіб, взятих під захист; в) систематичне невиконання особою, взятою під захист, законних вимог органів, що забезпечують безпеку, якщо ця особа письмово була попереджена про можливість такого скасування.
Приводом для скасування заходів забезпечення безпеки може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича, щодо якого були застосовані заходи безпеки; б) отримання достовірної інформації про усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
В якості підстави скасування заходів безпеки в оскаржуваній постанові вказане клопотання командира батальна поліції особливого призначення ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 від 29.08.2018р. про скасування заходів безпеки, які здійснює БПОП ГУНП в Харківській області відносно ОСОБА_4 та членів його родини.
Втім, як вбачається з наведеної вище норми Закону, клопотання керівника підрозділу, що здійснює охорону в якості підстави скасування заходів безпеки не передбачене.
Згідно положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Як передбачено ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Допустимість доказу визначена ст. 86 КПК України, якою регламентовано, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Втім, посилань на докази, що підтверджують відсутність: надзвичайних подій, пригод, інформації що свідчить про реальну загрозу життю, здоров`ю, житлу та майну охоронюваних осіб, як і інформації про усунення такої загрози, оскаржувана постанова не містить.
Таким чином, висновок про усунення загрози життю, здоров`ю, житлу та майну, - бездоказовий.
Станом на час розгляду скарги досудове розслідування не завершене, особи, які вчинили злочин відносно потерпілого ОСОБА_4 , - не знайдені.
Окрім того, повноваженнями, щодо застосування, або скасування заходів безпеки у відповідності до положень ст.40, ст.110, п.6 ч.1 ст.303 КПК України є саме слідчий та прокурор, а не посадова особа - заступник начальника відділу, який зазначений автором оскаржуваної постанови.
З урахуванням викладеного, оскаржуване рішення неможна вважати законним та обґрунтованим, а тому скарга підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.1, 2, 5, 7, 20, 22 Закону України «Про застосування заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» N 3782-XII від 23.12.1993р., ст.ст.107, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку п.6 ч.1 ст. 303 КПК України, - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1