Справа № 141/124/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 10.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, проживаючої по АДРЕСА_1 , непрацюючої, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09.12.2017 року приблизно 18 год. вечора ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приїхала в кафе «Шинок», що розташоване по вул. Зелена, 48, в с. Мервин Оратівського району Вінницької області на автомобілі ВАЗ 2106 сріблястого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їхніми спільними родичами для того, щоб відпочити. Перебувала ОСОБА_4 зі своїми знайомими у кафе «Шинок» приблизно до 01 год. ночі 10.12.2017 року. В цей час на вулиці поблизу кафе розпочалася масова бійка між невстановленими слідством гостями та відвідувачами кафе «Шинок», які знаходилися на виході з території кафе. В ході зазначеної бійки ОСОБА_4 , приймаючи активну участь та нічого не пояснюючи, діставши із багажника автомобіля ВАЗ 2106 сріблястого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , металевий шматок арматури довжиною приблизно 25-30 см, і взявши його у праву руку, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі загальноприйняті правила поведінки та моралі, підбігла до сестри ОСОБА_7 , а саме до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , яка теж відпочивала у кафе «Шинок» та на момент бійки стояла осторонь, і нанесла останній металевим шматком арматури один удар в область лоба та лівої брови, чим спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців та забоїв. Після цього, ОСОБА_4 раптово побігла до місця, де відбувалася бійка, і в подальшому сіла в автомобіль ВАЗ 2106 та спільно зі своїми знайомими покинула територію кафе «Шинок».
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 227 від 11.12.2017 року у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синця та забійної рани в ділянці лоба; забійної рани в ділянці лівої брови, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета або співудару об нього можливо в термін та при обставинах на які вказує ОСОБА_8 . Тілесні ушкодження у вигляді синця та забою м`яких тканин відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_9 вину в інкримінованому злочині визнала в повному обсязі та суду показала, що вона дійсно 09.12.2017 року біля 18 год. вечора приїхала на автомобілі ВАЗ 2106 сріблястого кольору д.н.з. НОМЕР_1 в кафе «Шинок», що розташоване по вул. Зелена, 48, в с. Мервин Оратівського району Вінницької області з родичами для того, щоб відпочити. Приблизно о 01 год. ночі 10.12.2017 року кафе «Шинок» закривалося. В цей час на вулиці поблизу кафе розпочалася масова бійка між гостями та відвідувачами кафе «Шинок», які знаходилися на виході з території кафе. В цей час, ОСОБА_4 , дістала із багажника автомобіля ВАЗ 2106 сріблястого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , металевий шматок арматури довжиною приблизно 25-30 см, підбігла до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , і нанесла останній металевим шматком арматури один удар в область лоба та лівої брови. Після цього, побігла до місця, де відбувалася бійка, сіла в автомобіль ВАЗ 2106 та поїхала. Завдану шкоду відшкодувала в повному обсязі. У вчиненому щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 немає, оскільки шкоду їх відшкодовано в повному обсязі. Просить суворо не карати. Щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Учасники судового процесу, що не заперечують проти розгляду справи без потерпілої, оскільки за її відсутності можливо з`ясувати всі обставини справи.
У зв`язку з заявою обвинуваченої ОСОБА_4 про повне визнання вини на підставі ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників процесу вважає за недоцільне здійснювати повне дослідження обставин справи, зокрема, допит свідків та досліджувати письмові докази, що містяться в матеріалах кримінальних проваджень. При цьому, суд пересвідчився у тому, що зміст встановлених обставин є ОСОБА_4 зрозумілим та у відсутності сумніву в позиції обвинуваченої та добровільності її позиції щодо визнання нею фактичних обставин встановлених досудовим слідством. Тому, суд обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої даних. При цьому обвинуваченій та іншим учасникам процесу оголошено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати встановлені досудовим слідством фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому злочині доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд дотримуючись вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходить з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєння ним нових злочинів та враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву та цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, наслідків що настали.
Так, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Разом з тим суд враховує також особу обвинуваченої ОСОБА_4 . Так обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Уманського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 03.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинила тяжкий злочин. ОСОБА_4 проживає в м. Умань Черкаської області разом з братом та неповнолітньою донько у будинку батьків. На даний час не працює, перебуває у декретній відпустці. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Також, з розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як "середній" та ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений як "середній".

З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останньої можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не може становити небезпеку для суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про пробацію», під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

Абзацом 17 ч.1 ст. 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.

У зв`язку із наведеним суд приймає до відома соціально-психологічну характеристику, надану представником органу пробації щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з поміж інших завдань має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у виді позбавлення волі, з врахуванням положень ст. 65 КК України, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та скоєння нею нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів для проведення експертизи - відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі, а саме: металеву арматуру довжиною 35 см, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області після набрання вироком знищити у встановленому законом порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області

СУДДЯ ОСОБА_1