АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

18 травня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_2 при розгляді його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2018 року про повернення його заяви

за участю:

скаржника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Апеляційного суду Дніпропетровської області у головуючого судді ОСОБА_2 знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2018 року про повернення його заяви про перегляд ухвали судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 10 серпня 2015 року за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_2 , в обґрунтування якого посилався на неодноразові порушення його процесуальних прав, а також при розгляді апеляційної скарги Громадського формування з охорони громадського порядку Екологічний патруль», чиї інтереси він представляє, відмовила в її задоволенні, в той час як раніше аналогічна скарга була задоволена апеляційним судом. Тому, на його думку, це є іншою обставиною, яка викликає сумнів в неупередженості судді ОСОБА_2 . Свої твердження про обґрунтованість клопотання про відвід зводить до непогодження з прийнятим рішенням, та вважає, що його апеляційні вимоги повинні бути задоволені, а заява про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами підлягає розгляду в суді першої інстанції.

Суд, вислухавши думку скаржника, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення його заяви про відвід суддів виходячи з наступного.

Статтею 75 КПК чітко визначений перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

Таким чином, обставина, яка наведена скаржником, не є підставою для відводу згідно ст. 75 КПК. Також не встановлено інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_2 та вказані доводи скаржника не можуть бути визнанні обґрунтованими, належними і достатніми для їх задоволення та прийняття рішення про відвід.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 419 КПК апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4