Справа № 741/1713/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/419/2018
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР №0000374 від 22.10.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 , залишено без зміни з утриманням в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 22 жовтня 2017 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 22 жовтня 2017 року близько 00 годин 04 хвилини ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, розбив віконне скло, проник до приміщення кав`ярні «Віденська кава», яка розташована в м. Носівка, вул. Центральна, 39, звідки таємно викрав 2 527 грн., банку чаю марки «Chelcеy», вартістю 65 грн., банку чаю марки «Золотая улитка», вартістю 500 грн., які належали потерпілій ОСОБА_9 , але не зміг розпорядитися викраденим майном, так як був затриманий працівниками поліції.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність його вини, просив вирок стосовно ОСОБА_6 змінити та пом`якшити покарання.

Вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі враховані пом`якшуючи обставини.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого та вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, умисну форму вини, корисливий мотив, особу винуватого, його відношення до вчиненого, характеристику обвинуваченого за місцем відбування покарання, стан його здоров`я, усталені соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, його вік, сімейне положення, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, на переконання колегії суддів призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 , покарання суд першої інстанції врахував всі обставини, тому підстав для зміни чи пом`якшення покарання, як про те просить обвинувачений, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2018 року, щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим який перебуває під вартою протягом такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3