Справа № 357/9767/18
У Х В А Л А

28 серпня 2018 року слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам кримінальне провадження № 0003518 від 25.08.2018 року за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Білоцерківського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого судді, узгодженим з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області про арешт майна, в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучено майно, а саме пластикову банку з трьома поліетиленовими пакетиками наповненими порошком білого кольору, схожим на «Амфетамін».

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0003518 від 25.08.2018 року за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.08.2018р., близько 5год. 30хв., під час особистого обшуку в присутності понятих, у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено з правої кишені кофти пластикову баночку з трьома поліетиленовими пакетиками наповненими порошком білого кольору, схожим на «Амфетамін», яку поміщено до прозорого поліетиленового файлу, скріпленого ниткою з биркою та з лівої кишені кофти два згортки газети, у яких знаходилась речовина рослинного походження, схожа на «Канабіс», які поміщено до спеціального пакету №04817579, а також те, що є достатні підстави підозрювати громадянина ОСОБА_4 , у незаконному зберіганні наркотичних засобів, а саме амфетаміну та канабісу, а тому в кримінальному провадженні є необхідність накладення арешту на речовий доказ, який є предметом злочину.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив їх задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_4 , у володінні якого знаходились виявлений та вилучений предмет, на який слідчий просить накласти арешт, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Оскільки, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, суд визнав можливим розглянути клопотання за відсутності ОСОБА_4 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінальне провадження №0003518 від 25.08.2018 року за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Керуючись ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном і, тому згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Достеменно встановлено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів.

Відповідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Так, з наведеного вбачається, що вилучені в ході обшуку речі підлягають арешту з забороною користуватись, з метою подальшого проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів та визнання речовими доказами, оскільки визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладання на нього арешту відповідно до правил ч. 5 ст. 171 КПК України, діючим КПК не передбачено.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 3 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Враховуючи ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, клопотання органу досудового слідства з підстав викладених у клопотанні є обґрунтованим, доводи слідчого знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 236, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінальне провадження № 0003518 від 25.08.2018 року за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт майна по матеріалам кримінальне провадження №0003518 від 25.08.2018 року за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме на речові докази, пластикову банку з трьома поліетиленовими пакетиками наповненими порошком білого кольору, схожим на «Амфетамін», яку поміщено до прозорого поліетиленового файлу, скріпленого ниткою з биркою та два згортки газети, у яких знаходиться речовина рослинного походження, схожа на «Канабіс», які поміщено до спеціального пакету №04817579.

Копії ухвали надати слідчому.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддяОСОБА_1