Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 374/262/18
провадження № 1-кп/368/147/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.2018 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000072 від 09.08.2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта середньо - технічна, розлученого, непрацюючого, згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

- захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 27.07.2018 р. приблизно о 09 год. 50 хв., перебуваючи поруч з приміщенням продовольчого магазину, власником якого є ОСОБА_5 , яке згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 19.03.2018 р. орендує ОСОБА_6 та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у прибудованому до магазину сховищі через отвір у конструкції між стіною та дахом виявив дві господарські миски з кольорового металу латуні об`ємом 10 л. кожна, які належать ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення з метою незаконного збагачення вказаного чужого майна зі сховища, що прибудоване до приміщення магазину, що згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 19.03.2018 року орендує ОСОБА_6 та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 27.07.2018 р. приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, перебуваючи поруч з сховищем, прибудованим до приміщення магазину, що згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 19.03.2018 р. орендує ОСОБА_6 та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , упевнившись, що сторонні особи поблизу відсутні і його дії ніхто не помітить, підійшов до стіни сховища, де через пройом між стіною та дахом проник в середину, звідки таємно від оточуючих вчинив крадіжку двох господарських мисок з кольорового металу латуні об`ємом 10 л. кожна.
В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 386 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що він в дійсності вчинив крадіжку двох мисок у приміщенні, яке орендує потерпілий, які потім здав. У вчиненому сильно кається, більше такого не вчинятиме. Просить вибачення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд зняти всі обвинувачення щодо ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше сховище.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний у вчиненні злочину та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 02 лютого 2002 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно характеристики, виданою виконавчим комітетом Балико - Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області вбачається, що громадянин гр. ОСОБА_3 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 в належному йому будинку. Неодружений, має повнолітнього сина. На даний час ніде не працює, займається підробітками. Має хороші стосунки з сусідами, друзями та односельчанами. Виконком сільської ради це має претензій до поведінки гр. ОСОБА_3 .

Згідно вимоги про судимість № 3496/109/1009.1/02-18 від 16.08.2018 р. станом на 17.08.2018 року ОСОБА_3 згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей.

Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 839 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 413 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 25.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні виду та розміру призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог, передбачених, ст. 65 КК України, враховує характер і ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, пом`якшуючих покарання обставинними, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному та активне сприяння розкриттю злочинів, усунення заподіяної шкоди та без обтяжуючих обставин покарання, особу обвинуваченого, який не являє собою підвищено суспільно небезпечною особою, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив зняти всі обвинувачення з ОСОБА_3 , думку прокурора щодо застосування покарання та звільнення ОСОБА_3 , з випробуванням, з урахуванням досудової доповіді органу пробації, які вважають, що обвинуваченого можливо призначити покарання без обмеження або позбавлення волі на певний строк, суд приходить до висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ст.. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі та із застосуванням ст.. 75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем її проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обиралася.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1