Справа № 686/4651/18
УХВАЛА
03 вересня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

03.03.2018 року першим заступником керівника Хмельницької місцевої прокуратури до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в порядку ст. 291 КПК України направлений для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

17.07.2018 року кримінальне провадження було зупинено, обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

03.09.2018 року ОСОБА_5 затримано та доставлено в суд для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст..177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечили та просили застосувати більш м`який запобіжний захід..

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, і на які вказує прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України), а також не надано доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

На підставі наведенного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому можна застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 31, 177-178, 314-316, 327, 331, 369 КПК України,

ухвалив:
Відновити провадження у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК Україниі призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області на 14 годину 00 хвилин 13 вересня 2018 року.

У задоволенні клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Обративідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладеного грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на Хмельницьку місцеву прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя /