Справа № 381/2035/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/70/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 04.07.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
за участю:
прокурора - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 186 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 289 КК України позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна; за ч.2 ст.186 КК України позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_9 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 3 (три) роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку, 24 грудня 2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. І.Ступака в м. Фастові Київської області викрав з кишені ОСОБА_13 пачку цигарок «Столичні», грошові кошти в сумі 15 гривень, а також банківську картку «ЮніКредіт банку» із чеком, на якому було зазначено РIN-код. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , зняв грошові кошти з банківського рахунку АТ «ЮніКредіт банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 на загальну суму 9000 грн. Своїми діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 9015 гривень.
Крім того, 09.05.2017, близько 16 години, ОСОБА_9 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , відкотив моторолер марки «Хонда Такт» з об`ємом двигуна 49,9 см.куб на відстань близько 30 метрів та сховав за гаражними приміщеннями, чим незаконно заволодів транспортним засобом - моторолером марки «Хонда Такт», який належить потерпілій ОСОБА_14 , спричинивши останній матеріального збитку на суму 10000 гривень.
Крім того, 13 липня 2017 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи біля бару «Begemot» по вул. Галафєєва в м. Фастові Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_15 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, почав наносити удари ОСОБА_15 в область голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лоба, ділянки правої брови та садна обличчя, таким чином застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю.
Усвідомлюючи, що внаслідок дій ОСОБА_9 , ОСОБА_15 опинився в безпорадному стані у ОСОБА_9 виник умисел на відкрите викрадення майна, з метою реалізації якого, ОСОБА_9 з кишені ОСОБА_15 повторно відкрито викрав мобільний телефон марки «Моторола Moto G 4th gen Play», вартістю 3500 грн., золоту печатку вагою 7,020 гр. 585 проби, вартістю 582 гривні за 1 грам загальною вартістю 4085 грн. 64 коп., після чого з місця події зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 7585 грн. 64 коп.
Провадження в суді першої інстанції розглядалось за приписами ч.3 ст.349 КПК України.
Не погоджуючись з вироком, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 щодо ОСОБА_9 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України - до 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.69 КК України остаточне покарання визначити у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_9 та правильність кваліфікації дій останнього, вважає вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
На думку прокурора, суд першої інстанції, в порушення роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003, а також приписів ст.75 КК України, при звільненні ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та обставин їх вчинення.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_9 систематично продовжує злочинну діяльність та вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на його небажання виправитися та вести законослухняний спосіб життя, а також те, що обвинувачений усвідомлював протиправність та суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, знаючи про наслідки вчинених ним кримінальних правопорушень.
В подальшому при апеляційному розгляду прокурор подавав зміни та доповнення до апеляційної скарги двічі.
В змінах та доповненнях від 28.02.2018 прокурор просив вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 відносно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ч. 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.
В змінах та доповненнях від 07.06.2018 прокурор просив вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість. Ухвалити новий вирок , яким ОСОБА_9 засудити за ч. 1 ст. 185 КК України на 1рік позбавлення волі, ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_9 має відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна, незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно та відкритого викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно. викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 186 КК України не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 засуджено вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року та визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 186 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 289 КК України позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна; за ч.2 ст.186 КК України позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_9 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 3 (три) роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
На думку колегії, суд першої інстанції, внаслідок повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до правильного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 186 КК України та призначеного судом покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховав ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Як вбачається із змісту апеляційної скарги із змінами та доповненнями , прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, але разом з тим просить при ухваленні нового вироку призначити покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 покарання нижче нижчої межі із застосуванням ст. 69 КК України і за сукупності злочинів остаточно призначити покарання більш м`яке, чим визначив суд першої інстанції. За таких обставин апеляційна скарга із змінами та доповненнями прокурора задоволенню не підлягає, оскільки підстав для призначення більш м`якого покарання ОСОБА_9 з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів та характеристики його особи, колегія суддів не вбачає. Прокурором не наведено обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчинених злочинів, які б давали можливість апеляційному суду застосувати положення ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України ніж передбачено законом.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч. 2 ст. 186 КК України та мірою призначеного йому покарання.

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку із чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст. 186 КК України - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: