КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора у провадженні на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000750 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000750 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №6.

Також цією ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора та продовжив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.10.2018 року включно, а в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 з-під варти відмовив.

Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки до матеріалів не долучено розписку про отримання копії матеріалів кримінального провадження, а долучено акт про відмову від отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, який складений та підписаний в приміщенні Державної установи «Київський слідчий ізолятор» прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 , слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 та понятими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Також суд зазначив, що згідно відповіді начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», в матеріалах особової справи обвинуваченого ОСОБА_8 відсутня інформація про перебування понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 12.06. 2018 року на території ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Крім цього, у своєму рішенні суд послався на пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які в судовому засіданні повідомили, що їм не було надано можливості в повній мірі ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, а обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування їм не вручався, чим порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000750 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України та призначити новий розгляд даного обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, якиймістить усі необхідні відомості, передбачені частиною другою цієї статті, а посилання суду на відсутність в матеріалах справи розписок підозрюваного та його захисника про отримання ними копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того вказує, що у зв`язку з відмовою підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника отримати копію даного обвинувального акта, прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 в присутності слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 та понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 складено акт про відмову ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 отримати копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, який засвідчує факт виконання прокурором вимог встановлених кримінальним процесуальним законодавством після закінчення досудового розслідування, в тому числі і вимог передбачених п.3 ч.4 ст. 291 КПК України.

За твердженням прокурора, посилання суду першої інстанції на відсутність в особовій справи ОСОБА_8 інформації щодо перебування понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 12.06.2018 року в приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор» є безпідставним, оскільки спростовується даними книги обліку осіб, які знаходяться на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», у яких зафіксовано факт перебування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 12.06.2018 року в приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор» на законних підставах, і суд першої інстанції мав можливість перевірити вказані обставини, шляхом виклику понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання.

Під час апеляційного розгляду справи прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, з метою запобігти спробам останнього переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків шляхом погроз, умовляння, залякування чи їх підкупу, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати, а строк тримання ОСОБА_8 під вартою спливає 07.10.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги та поданого клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання його під вартою; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги і клопотання про продовження строку тримання під вартою та просили звільнити його з-від варти; перевіривши матеріали кримінального провадження №0000750 та доводи на обгрунтування апеляційної скарги та підстав для продовження строку дії запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті і цей перелік є вичерпним.
Отже, повернення обвинувального акта прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції, посилаючись на невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000750 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 393 КК України з тих підстав, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки до матеріалів кримінального провадження не долучено розписку обвинуваченого про отримання ним копії вказаного обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а долучено лише акт про відмову в отриманні вказаних процесуальних документів, складений в приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор» прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 , в присутності слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 та понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , щодо яких, згідно відповіді начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» на запит адвоката ОСОБА_7 , в матеріалах особової справи обвинуваченого ОСОБА_8 відсутня інформація про перебування понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» 12.06. 2018 року.

Проте, як убачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 у ньому зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України. Цей обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому відображено дані про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, про прийняті процесуальні рішення, а також відомості про заходи забезпечення кримінального провадження застосовані в ході досудового розслідування.

12.06.2018 року в приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку з відмовою підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника отримати копію даного обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування, прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 в присутності слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 та понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 складено акт, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 відмовився отримувати копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а його захисник адвокат ОСОБА_7 , отримавши вказані процесуальні документи, від написання розписки про їх отримання категорично відмовилась.

Наведені обставини свідчать про здійснення прокурором усіх передбачених законом заходів щодо вручення обвинуваченому та його захиснику копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування та виконання прокурором вимог, встановлених кримінальним процесуальним законодавством, після закінчення досудового розслідування, в тому числі вимог передбачених п.3 ч.4 ст. 291 КПК України.

Посилання суду на ту обставину, що згідно відповіді начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», в матеріалах особової справи ОСОБА_8 відсутня інформація про перебування понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 12.06.2018 року на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок суду про невідповідність вказаного обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним, а тому ухвала підготовчого судового засідання від 10.08.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000750 відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню як незаконна, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 331 КПК України, суд, в тому числі апеляційної інстанції, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців.

За приписами статті 177 КПК України підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , останній обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі віднесених до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, і у своєму клопотанні прокурор обгрунтовано, посилаючись на високий рівень суспільної небезпечності вказаних кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом погроз, умовляння, залякування чи їх підкупу, з метою зміни ними своїх показань чи дачі неправдивих показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Тобто, наведені у клопотанні прокурора ризики, запобігання яких є метою та підставою застосування запобіжних заходів, з моменту застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу.

Отже, враховуючи наявність ризиків, викладених у ст. 177 КПК України, а також приймаючи до уваги обставини, які відповідно до положень ст. 178 цього Кодексу, повинні враховуватися, як при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, колегія суддів вважає необхідним, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання передбаченим законом ризикам, продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання його під вартою на 60 (шістдесят) днів до 02 грудня 2018 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000750 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 393 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Задовольнити клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_8 під вартою.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 393 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 02 грудня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: 11-кп/824/701/2018
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1