ЄУН № 336/4177/18
пр. № 1-кп/336/536/2018
УХВАЛА
Іменем України
17 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований та фактично мешкає у АДРЕСА_1 , точні відомості про судимість відсутні, звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя направлено кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, просив призначити справу до розгляду.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України. Так, представник потерпілої вказувала, що майно потерпілої було викрадено з території домоволодіння, а частина з літньої кухні, тож ОСОБА_5 злочин вчинений з проникненням до житла та його дії належить кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України. Представник потерпілої зазначала, що в обвинувальному акті не вказано яке саме майно було викрадено у потерпілої, а саме які металеві вироби, їх назва та індивідуальні ознаки.
Також представник потерпілої вказувала, що як зазначено в обвинувальному акті ОСОБА_5 є раніше судимим, адже відомостей про те, що ОСОБА_5 був звільнений від відбування покарання за вироком суду від 18.04.2014 року в обвинувальному акті не міститься, тож його дії належить кваліфікувати принаймні з застосуванням кваліфікуючої ознаки повторність.
Захисник, обвинувачений та прокурором заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, вказуючи, що, на їх переконання обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а кваліфікація злочину є вірною.
При вирішенні питання щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 314 КПК України за результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти наступні рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
При дослідженні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено наступне.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 17.06.2018 року приблизно о 19.00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з поверхні землі викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме металеві вироби загальною вагою 57 кілограмів вартістю 348,84 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України.
Відповідно до ст. 291 ч. 3, 4 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права:
a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.
Однак, вищевказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає у зв`язку з наступним.
В обвинувальному акті не вказані місце вчинення злочину та предмет злочину.
Так, місце вчинення злочину зазначене як «біля домоволодіння», водночас це не може вважатись точною вказівкою на місце вчинення злочину, адже фактично таке словосполучення вказує лише на те, що місцем скоєння злочину не є територія домоволодіння, а будь-яка інша територія, що знаходиться біля нього, що є суб`єктивним та неточним визначенням.
Крім того, суд погоджується і з доводами представника потерпілої про те, що обвинувальний акт не містить докладного визначення та опису майна, що було предметом крадіжки.
Так, в обвинувальному акті не зазначено які саме металеві вироби, в якій кількості були предметом злочину, які такі вироби мають індивідуальні характеристики (назва, призначення, розмір, склад, тощо).
За таких обставин не виявляється можливим зрозуміти і яким чином було визначено вартість викраденого майна.
Отже суд погоджується з доводами представника потерпілої про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та вбачає підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.
Суддя ОСОБА_1