справа № 489/1276/17
кримінальне провадження
№1-кс/489/1240/18
УХВАЛА
Іменем України

07 червня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000531 від 28.01.2017 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5

встановив:
СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 від 28.01.2017, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 289 КК України.

16.05.2018 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру в тому, що в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, у невстановленої особи придбав підроблену довіреність № 668 від 07.10.2016 від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 .

13.10.2016 ОСОБА_4 достовірно знаючи, що довіреність № 668 від 07.10.2016 від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 підроблена, надав вказаний документ працівнику Територіального сервісного центру МВС № 4841 та уклав договір купівлі-продажу № 4841/2016/128276.

Окрім того, 17.03.2016 ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку № 25 по вул. 9 Лінії в м. Миколаєві, взяв у потерпілої ОСОБА_6 у користування автомобіль марки BMW 520I, 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 з заздалегідь розробленим планом за допомогою довіреності продати вказаний автомобіль.

13.10.2016 ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні Територіального сервісного центру МВС № 4841, який розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспртний, 1 «А»-1, використовуючи підроблену довіреність № 668 від 07.10.2016 від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 , уклав договір купівлі-продажу № 4841/2016/128276, згідно якого ОСОБА_4 діючи від імені ОСОБА_6 продав вказаний автомобіль ОСОБА_7 , тим самим незаконно заволодів та розпорядився вказаним транспортним засобом, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 83616,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

15.05.2018, поштовим зв`язком, ОСОБА_4 на адресу реєстрації направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 289 КК України.

07.06.2018 слідчим, за погодженням із прокурором було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу одночасно з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію, яке повинно мати певну форму і зміст, згідно вимог ст. 112 КПК України, та здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто за правилами здійснення виклику.

Згідно ч. 2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

При цьому, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування чи суду, оскільки повідомлення про підозру йому було направлено поштою з порушенням порядку, який передбачено ст.ст. 111, 135, 136 КПК України, будь-яких доказів щодо отримання такого повідомлення в матеріалах справи не міститься, окрім того ОСОБА_4 жодного разу не був викликаний слідчим, а тому немає підстав вважати що останній переховується від органів досудового розслідування чи суду та взагалі набув статус підозрюваного, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КПК України вказує на відсутність підстав для затримання цієї особи.
Окрім того, згідно чеку УДППЗ «Укрпошта» та опису вкладення до УЕ 235, повідомлення про підозру було надіслано ОСОБА_4 15.05.2018, при цьому саме повідомлення про підозру було складено та погоджено із прокурором 16.05.2018, тобто на день пізніше ніж було відправлено на адресу реєстрації ОСОБА_4 .

Наведене ставить під сумнів взагалі факт відправлення повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Також слід зазначити, що в кримінальному провадженні, окрім виходу оперативного співробітника за місцем реєстрації ОСОБА_4 , не вчинено жодної оперативно-розшукової дії, направленої на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , зокрема оголошення ОСОБА_4 у розшук, при тому, що досудове розслідування триває з 28.01.2017.

Керуючись ст.177, 187, 189, 190, 372 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1