04.09.2018 Єдиний унікальний номер 205/4135/17
Єд.унік.№205/4135/17
Провадження №1кп/205/285/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001395 від 30 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше засудженого: 17.05.2005 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ст.186 ч.3, 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 11.08.2008 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ст.296 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 01.02.2011 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ст.186 ч.2 КК України до 6 років років позбавлення волі; 12.10.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2-186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за ст.15 ч.2-186 ч.2 КК України та вчиняючи злочин повторно, 30 травня 2017 року, близько 14 години 10 хвилин, знаходився на території ринку «Трофимовський» за адресою: м. Дніпро, вул.Велика Діївська 40Н, поблизу павільйонна №1/2, який орендує потерпіла ОСОБА_6 під магазин «Взуття», де побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка працювала продавцем в зазначеному магазині, після чого у нього виник умисел на викрадення грошових коштів, що знаходились у касі магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_5 , діючи відкрито, із корисливих міркувань, підійшов до столу, що був розташований навпроти входу з права вищевказаного магазину, відкрив верхню шухляду та намагався викрасти грошові кошти в сумі 2500 грн., однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий ОСОБА_8 ..

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив суду, що 30 травня 2017 року, близько 14 години, він, знаходячись в магазині «Взуття», який розташований на території ринку «Трофімовський», по вул.Велика Діївська 40Н, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу, відкрив верхню шухляду та взяв частину грошей, які знаходились в ній, після чого він зробив крок в напрямку виходу, однак його в цей момент затримали та повалили на землю. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що в той момент, коли він брав гроші зі столу, його ніхто не бачив, оскільки продавці магазину були зайняті покупцями.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою провину частково, його винність повністю підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона орендує павільйон АДРЕСА_2 , де відкрила мазанин «Взуття». 30 травня 2017 року, приблизно о 14 годині, вона вийшла з торгівельного павільйонна та пішла до торгівельної точки свого чоловіка - ОСОБА_8 , а в магазині залишилася її донька - ОСОБА_7 , яка допомагала їй продавати взуття. Через деякий час, вона побачила, як її зять - ОСОБА_9 , біжить до її магазина, після чого теж побігла до магазина. Коли вона підбігла до магазина, то побачила, що її чоловік затримав обвинуваченого ОСОБА_5 , який намагався викрасти грошові кошти в сумі 2500 грн., які лежали на підлозі магазину.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він на території ринку «Трофимовський», за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська 40Н, займається реалізацією взуття неподалік від магазина дружини - ОСОБА_6 30 травня 2017 року, приблизно о 14 годині, він пішов до магазину своєї дружини, де працювала продавцем його донька - ОСОБА_7 . Разом з ним до магазину зайшов незнайомий чоловік, який попросив у продавця, показати йому взуття. Коли продавець пішла в лівий кут магазина та повернулася до столу спиною, поряд з ним пройшов обвинувачений ОСОБА_5 , який підійшов до столу, відкрив ящик, в якому знаходилась каса та витяг звідти кошти в сумі 2500 грн., після чого повернувся та швидко направився до виходу з магазина. Коли ОСОБА_5 проходив повз нього, він схопив обвинуваченого за шию та став валити на підлогу і в цей момент ОСОБА_5 викинув з рук грошові кошти на підлогу магазину. Після чого, він, разом зі своїм зятем - ОСОБА_9 , затримали обвинуваченого ОСОБА_5 та дочекались приїзду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що її мати - ОСОБА_6 , орендує павільйон №1/2 на території ринку «Трофимовський», за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська 40Н, де відкрила магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 30 травня 2017 року, приблизно о 14 годин 10 хвилин, в торгівельний павільйон зайшов її батько - ОСОБА_8 , а також невідомий чоловік, який попросив показати йому взуття, у зв`язку з чим вона пішла у лівий кут магазина та повернулася спиною до столу, в якому знаходилась каса магазину. Знаходячись у куті магазину, вона почула шум за своєю спиною, а коли повернулась, побачила, що її батько намагається затримати ОСОБА_5 , який викрав гроші зі столу та під час затримання, викинув їх на підлогу. Після цього прибіг ОСОБА_9 , з яким її батько затримали обвинуваченого ОСОБА_5 та утримували його до приїзду поліції.

На думку суду, показання зазначених свідків та потерпілої, які приймаються судом як допустимі та достовірні, оскільки вони є послідовними, не суперечать один одному та знаходяться у єдиному взаємозв`язку, спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що його дії були таємними для оточуючих.

Крім того, винність обвинуваченого також повністю підтверджуються наступними письмовими доказами: протоколом огляду місця події від 30 травня 2017 року, а саме: павільйону № НОМЕР_1 на території ринку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська 40Н, який знаходиться в оренді за договором суборенди №16 від 01 січня 2016 року та акту прийому-передачі у потерпілої ОСОБА_6 , в якому обвинувачений ОСОБА_5 намагався заволодіти майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 2500 грн. (а.с.13-16, 19); фото-таблицею до протоколу огляду місця події від 30 травня 2017 року, з якої вбачається, що на підлозі в магазині розкидані грошові купюри номіналом 100 та 200 грн. (а.с.20-26), протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29 червня 2017 року та фото-таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_7 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка 30 травня 2017 року, намагалася відкрито заволодіти грошовими коштами з каси магазину «Взуття», які належать потерпілій ОСОБА_6 (а.с.78-80); протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29 червня 2017 року та фото-таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка 30 травня 2017 року намагалася відкрито заволодіти грошовими коштами з каси магазину «Взуття», які належать потерпілій ОСОБА_6 (а.с.81-83).

Таким чином, суд, допитавши потерпілу, свідків, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.15 ч.2-186 ч.2 КК України, як замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, характеризується позитивно, неповнолітніх дітей на утримання не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, позитивну характеристику та відшкодування шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2016 року був засуджений за ст.15 ч.2-186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, в період якого вчинив новий злочин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідним призначити йому покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2016 року.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 989 грн. 60 коп.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.15 ч.2-186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року у виді одного місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 30 травня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк покарання термін попереднього ув`язнення, а саме: з 30 травня 2017 року до 04 вересня 2018 року, включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи №27/4.6/815 від 20 червня 2017 року в розмірі 989 гривень 60 копійок.

Речові докази по справі:

- сонцезахисні окуляри чорного кольору знищити;

- грошові кошти у сумі 2500 грн. залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1