ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5860/17
Провадження № 1-кп/210/288/18

"05" червня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, офіційно неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 15.07.2013 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2013 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 01.09.2017 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово судимим, у тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, останній раз 15.07.2013 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2013 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 01.09.2017 року по відбуттю строку покарання, маючи непогашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
15.11.2017 року приблизно о 04.00 годині ОСОБА_5 знаходився за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю цивільної дружиною та знайомими, серед яких також була знайома останнього ОСОБА_4 у якої був із собою мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зловживаючи довірою ОСОБА_4 попросив у неї мобільний телефон, під приводом зателефонувати, заздалегідь знаючи про свій істинний намір заволодіти вищевказаним мобільним телефоном та не повертати його потерпілій. ОСОБА_4 , будучи помилково упевненою в порядності ОСОБА_5 , передала йому свій мобільний телефон «HUAWEI Y511», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №4005 від 11.12.2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 15.11.2017 року складає 2564 гривень 05 копійок, із захисною плівкою універсальною вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №4005 від 11.12.2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 15.11.2017 року складає 49 гривень, 67 копійок, з картою пам`яті Goodram microcd+sd 32 Gb, вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №4005 від 11.12.2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 15.11.2017 року складає 470 гривень 44 копійок, в чохлі Flip Case зі штучної шкіри, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №4005 від 11.12.2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 15.11.2017 року складає 163 гривень, 30 копійок.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, ОСОБА_5 отримавши від ОСОБА_4 її мобільний телефон, з місця вчиненого злочину зник, обернувши чуже майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. У зв`язку з чим, своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну сумі 3247 гривень 46 копійок.
ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримала потерпіла та обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважають недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому та потерпілій було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що 15.11.2017 року після святкування його дня народження, вранці (коли саме, на даний час не пам`ятає) знаходився за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю цивільної дружиною та своїми знайомими, серед яких також була ОСОБА_4 у якої із собою був мобільний телефон. Враховуючи те, що у нього та його цивільної дружини не було мобільного телефону, друзі ОСОБА_5 дзвонили на номер мобільного телефону ОСОБА_4 . В той час як ОСОБА_5 розмовляв по мобільному телефону ОСОБА_4 , він вирішив його не повертати останній, а закласти до ломбарду щоб отримати кошти та продовжити святкувати свій день народження із своїми друзями. Після чого, заклав мобільний телефон ОСОБА_4 до ломбарду. Крім того, ОСОБА_5 суду повідомив, що в подальшому усвідомив що вчинив не вірно по відношенню до ОСОБА_4 та викупивши її мобільний телефон, повернув його потерпілій.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, а також підтвердила факт повернення їй мобільного телефону, яким заволодів останній.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 .

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України правильна за ознакою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

На підставі ст.94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, вину у скоєному злочині визнав повністю.

Згідно доповіді Металургійного районного сектору Центрального міськрайонного відділу з питань пробації м. Кривого Рогу, на підставі зібраних характеризуючи матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню при середньому рівні ризику ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробаці вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, орган пробації вважає за необхідне покладання на обвинуваченого додаткового обов`язку згідно ч.2 ст.76 КК України не віджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Однак, оскільки його перевиховання і виправлення цілком можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк та зобов`язати щомісячно з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.
Клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, до вступу в законну силу вироку, до суду не надходили.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 65, 75, 76, ч.2 ст.190 КК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 2, ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «HUAWEI Y511» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який переданий на відповідальне зберігання під розписку власнику ОСОБА_4 - залишити останній за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0002687 від 27.11.2017, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/5860/17, провадження №1-кп/210/288/18.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1