В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 06.12.2017 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
04 грудня 2017 року, точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , проходячи через територію дачного домогосподарства потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , помітив, що вхідні двері до будинку привідчинені та зайшов на поріг. Відчинивши вхідні двері до будинку ОСОБА_4 помітив на підлозі веранди будинку електричну духовку «Електротерм», яку вирішив викрасти. ОСОБА_4 , діючи таємно, з прямим корисливим умислом, проник, зайшовши до будинку, де взяв в руки електричну духовку, виніс її за межі вказаного домогосподарства, а в наступному продав електричну духовку ОСОБА_6 на 75 грн., які витратив на власні потреби, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду, яка відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/4012е від 19.12.2017, складає 480 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що одного дня, точної дати не пам`ятає, у холодну пору року він пішов по дрова, та вирішив пройти через двір потерпілої АДРЕСА_3 , так як вказаний шлях був зручніший до посадки. Після того, як зрізав і поніс дерево додому, ОСОБА_4 вирішив зайти подивитися у вказаний будинок, оскільки було видно, що двері були привідчинені та пошкоджені (мася уламок дверей), а господарі на його оклик не відгукнулись. Зрозумівши, що господарів немає, та побачивши у коридорі будинку електродуховку білого кольору, він вирішив її викрасти, із цією метою він, відчинивши ширше вхідні двері, зробив крок до середини будинку, простягнувся до духовки та витягнув її назовні із будинку. Після того вказану духовку відніс додому, умикав її, щоб перевірити, чи вона працює, так як вона була стара, тому він її продав за 75 грн. сусіду ОСОБА_6 . ОСОБА_4 знав власників господарства по АДРЕСА_3 , так як влітку допомагав потерпілій заносити картоплю із городу до погребу, фарбувати дах.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, про слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, де просить розглянути справу у її відсутності, остаточні позовні вимоги викладає наступним чином просить стягнути із обвинуваченого 800 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди (а.с.67). З огляду на вказане суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності потерпілої особи.

Крім визнання провини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , співмешканка обвинуваченого ОСОБА_4 показала, що одного дня обвинувачений прийшов додому із електродуховкою. Після увімкнення до електромережі духовка працювала, але через її старий стан свідок наказала викинути її ОСОБА_4 . Спочатку вона не знала звідки у нього ця духовка, а потім дізналася, що він зайшов через відчинені двері до будинку господарства потерпілої і взяв вказану духовку. Наступного дня вранці ОСОБА_4 здав на металолом.
На підстави заяви потерпілої ОСОБА_5 від 05.12.2017 р. до поліції про пошкодження дверей до її будинку по АДРЕСА_3 та викрадення майна ( а.с.73) були внесені відомості до ЄРДР № 0000477 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України (а.с.72).
Під час огляду місця події 05.12.2017, а саме домогосподарства по АДРЕСА_3 було виявлено ліворуч від вхідних дверей сліди злому. Також на гумовому килимку перед порогом виявлено та вилучено слід взуття довжиною 14 см та шириною 8 см, утворений нашаруванням речовини, схожої на бруд. Також за дверима веранди на підлозі було виявлено аналогічний слід взуття. Порушення обстановки у будинку не виявлено (а.с.78-83).
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/4012е від 19.12.2017 ринкова вартість електричної духовки, яка належала ОСОБА_5 станом на час скоєння злочину могла складати 480 грн. (а.с.76-78).
За участі підозрюваного ОСОБА_4 29.12.2017 було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів фіксування, під час якого обвинувачений продемонстрував обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Із відтвореного під час дослідження судом доказів відеозапису слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_4 на місці показав обставини, за яких він зайшов до подвір`я господарства потерпілої, побачив відкриті та пошкоджені двері до будинку, зробив крок до середини будинку, взяв духовку, що лежала за дверима, відніс додому, потім продав сусіду за 75 грн. (а.с.90,91).
Отже, вбачається, що обвинувачений під час вказаної слідчої дії вказував на ті ж фактичні обставини, про які він зазначив під час судового розгляду. При тому судом встановлено, що обвинувачений усвідомлював незаконність входження до будинку, достеменно знав, що вказаний будинок використовувався власниками для проживання у літній період, та умисел на викрадення майна потерпілої особи виник у обвинуваченого саме до проникнення у жилий будинок.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за інкримінованому йому статтею КК України, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими доказами, та дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
У відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обвинувачений скоїв тяжкий злочин, відповідно до положень ст.12 КК України.
Разом із тим, при визначенні виду і розміру кримінального покарання слід також враховувати усталену судову практику ЄСПЛ, згідно якої «тяжкість вчиненого злочину не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання. При цьому, «суворість покарання сама по собі також не є вирішальною. Характер та ступінь суворості покарання визначається з урахуванням максимально можливого покарання, передбаченого законом (рішення ЄСПЛ від 09.10.2003 у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98).
З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.
Відповідності до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Отже, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з урахуванням сукупності пом`якшуючих провину обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше, позитивну характеристику з місця проживання, та відсутність обтяжуючих провину обставин, також ураховуючи незначний розмір заподіяних збитків потерпілій - суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції частини статті за інкримінований злочин (ст.69 КК України), призначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Тобто у даному разі суд не погоджується із позицією потерпілої, яка просить помістити обвинуваченого за грати через його не працевлаштованість, оскільки обвинувачений має передпенсійних вік, що об`єктивно впливає на можливість пошуку роботи обвинуваченим, а саме по собі не відшкодування шкоди потерпілій не може бути визначальною обставиною для призначення покарання особі, яка не потребує, на думку суду, ізоляції від суспільства.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 завлено цивільний позов, який вона в подальшому уточнила та остаточно просила стягнути з обвинуваченого на її користь 800 грн. матеріальної шкоди завданої злочином та 2000 грн. моральної шкоди. Розмір матеріальної шкоди потерпіла мотивувала тим, що злочинними діями обвинувачений завдав їй збитків, які складаються з вартості викраденого майна, а саме електроплитки вартістю 800 грн. Моральна шкода виразилася в порушенні прав потерпілої як власника викраденого майна. Протиправна поведінка обвинуваченого спричинила їй душевних страждань, змінилося звичне коло її спілкування, вона змушена була ходити на допити до поліції, в суд. Відсутність електроплитки позбавляє потерпілу можливості готувати їжу, що спричиняє їй додаткових моральних страждань.
Обвинувачений визнав уточнені позовні вимоги ОСОБА_5 у повному обсязі.
Вирішуючи вимоги цивільного позову потерпілої суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» та від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді кримінальної справи і постановленні обвинувального вироку суд повинен вирішити заявлені до засудженого позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При цьому повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, з`ясувати характер і розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненими діями і шкодою, що настала.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений визнав повністю позовні вимоги ОСОБА_5 щодо обсягу матеріальних збитків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю у розмірі 800 грн..
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вирішуючи питання відшкодування позивачу заподіяної моральної шкоди, суд бере до уваги характер вчиненого обвинуваченим злочину та розмір завданої шкоди, яку обвинувачений наразі неспроможний відшкодувати через відсутність у нього роботи, ступінь моральних страждань потерпілої, яка змушена для відновлення своїх порушених прав відриватись від своїх звичайних занять, тобто порушився її звичний уклад життя, очевидними є негативні емоції, хвилювання, які відчувала потерпіла внаслідок скоєння проти неї злочину. Отже, із огляду на вказане у цій частині позов також підлягає задоволенню, як такий, що визнаний обвинуваченим повністю, та розмір моральної шкоди відповідає глибині понесених моральних переживань потерпілою та вимогам розумності та справедливості.

Речові докази відсутні.
З обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати на користь держави за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 296 грн. 61 коп.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, та у суду немає підстав для його обрання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і по цьому закону призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді громадських робіт строком на двісті сорок годин.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта у сумі 296 (двісті дев`яносто шість) грн. 61коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 800 (вісімсот) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування моральної шкодизавданої злочином.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1