Справа № 317/3341/18
Провадження № 1-в/317/331/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5

представника адміністрації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одружений, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

засудженого: 29.12.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.09.2015 року по 20.10.2014 року на підставі ст..72ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.03.2016 року зараховано строк тримання під вартою з 29.12.2015 року по 14.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений, відповідно до матеріалів особової справи не довів своє виправлення.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 , характеризується посередньо, на шлях виправлення не став.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, був засуджений 29.12.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.09.2015 року по 20.10.2014 року на підставі ст..72ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.03.2016 року зараховано строк тримання під вартою з 29.12.2015 року по 14.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 14.09.2015 року Кінець строку: 14.03.2022 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.09.2015 року.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення режиму тримання мав одне стягнення, яке погашено за троком давності, до праці не залучався, заохочень не мав.
З 25.03.2016 року відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався посередньо, за порушення вимог відбування покарання мав три стягнення від адміністрації установи, які погашено за строком давнини та має одне стягнення правами начальника установи, яке не погашено та не знято у встановленому законом порядку.

Працевлаштований на дільниці бригади №81 «Поліетилен». За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки три рази заохочувався правами начальника колонії, однак потребує періодичного спонукання до праці.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не допускав конфліктних ситуації, відносини підтримує з негативно та позитивно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи не завжди.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку не завжди, також має не завжди охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними не завжди належний догляд, використовує за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Виконує роботи із самообслуговування, має середній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно- технічних навичок, інколи відвідує бібліотеку установи. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій.
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. У скоєному злочині провину визнає.
28.07.2017 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.

28.09.2018 року комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.

Термін можливого застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настає після фактичного відбування 2/3 строку покарання, а саме після 14.11.2019 року.

Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали особової справи, вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно характеристики та довідки про заохочення та стягнення наданої ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» ОСОБА_4 під час перебування в Біленьківській виправній колонії № 99 характеризувався посередньо, має три заохочення правами начальника відділення та чотири стягнення, три з яких погашено, а одне стягнення у формі суворої догани, яка була накладена 27.06.2018 року не знята і не погашена.

Отже, відповідно до матеріалів особової справи відносно ОСОБА_4 , враховуючи думку учасників процесу, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів, що він став на шлях виправлення і до нього не можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького Апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1