Справа №592/5033/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/94/18 Суддя-доповідач - Матус
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2017 року яким,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1

раніше судимого:

-28 грудня 2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 240 годин громадських робіт;

-14 листопада 2003 року за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до 2 місяців 10 днів арешту;

-23 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі;

-07 грудня 2007 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України 2 років 4 місяців позбавлення волі;

-21 червня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-17 лютого 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-02 серпня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-21 лютого 2016 року за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення на строк 2 роки 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарння з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладені обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, або роботи;

-не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

-
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 880,40 грн. процесуальних витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 засуджений за незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст. 307, 317 КК України.

Згідно вироку, в кінці вересня 2016 року, перебуваючи біля річки Сумка неподалік Центрального ринку ОСОБА_8 побачив кущ коноплі, відділив верхівки від стебел, після чого поклав до карману та переніс до місця свого мешкання по АДРЕСА_2 , де висушив, подрібнив та помістив в паперовий згорток і розпочав зберігати для власного споживання без мети збуту.

16 березня 2017 року в ході огляду місця події в 3-му під`їзді буд. АДРЕСА_3 у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є наркотичним засобом - канабіс. В цей же день, в ході проведення огляду приміщення квартири АДРЕСА_4 , де зареєстрований і мешкає ОСОБА_8 було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є наркотичним засобом - канабіс.

Згідно висновку експерта №19/119/7-2/470е від 14 квітня 2017 року речовина з цих згортків є наркотичним засобом «канабіс», масою у перерахунку на суху речовину 23,43 г та 0,375 г, який віднесений до списку 1 таблиці 1 «особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та доведеність його вини, вказує, що суд не врахував попередні судимості ОСОБА_8 та просить скасувати вирок у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфіковані вірно і під сумнів не ставляться.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, а рішення суду про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Визначаючи вид та розмір призначеного ОСОБА_8 покарання суд у повній відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, позитивну характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання, хворобливий стан обвинуваченого та наявність на його утриманні матері 1954 року народження, в якості обставин, що пом`якшують призначене покарання та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Думка прокурора, викладена в апеляційній скарзі, про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі жодним чином не мотивована, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Разом з тим, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України, не було в повній мірі враховано дані про особу винного, конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 має вісім не знятих та не погашених судимостей, з них чотири за злочини у сфері обігу наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_8 був засуджений за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та порушення правил адміністративного нагляду.

Тобто, будучи неодноразово засудженим, у тому числі й до покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_8 належних висновків не зробив, не став на шлях виправлення та знову вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів. Більш того, після звільнення з місць позбавлення волі він залишив місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, який встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Вказані обставини свідчать про небажання, а отже і неможливість виправлення засудженого ОСОБА_8 без відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, належним чином не вмотивоване, що призвело до необґрунтованого звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Отже, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання і застосування ст. 75 КК України, відповідно до якої обвинувачений був звільнений судом від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок місцевого суду, ухвалений щодо ОСОБА_8 в частині звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з часу звернення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4