КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5635/18
Провадження № 1-кс/552/2780/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вале, Ахалцихінського району, республіки Грузія, громадянина України, приватний підприємець, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчинені злочинів передбачених ч.1. ст.189, ч.3 ст.189 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Своє клопотання обґрунтовуючи наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2016 року, ОСОБА_7 погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке потерпілий ОСОБА_8 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, пред`явив останньому протиправну вимогу про передачу йому права власності на нежитлове приміщення загальною площею 31,2 кв. м. розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради серії САС №604603 від 30.03.2009 року належить дружині потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , на що отримав категоричну відмову.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.04.2016 року о 17 год. 15 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, будучи об`єднаними єдиною метою, перебуваючи поблизу книжкового ринку по вул. Шевченка, 60 в м.Полтава, зустрівши потерпілого ОСОБА_8 , який проходив повз території книжкового ринку, всупереч волі потерпілого, перешкоджаючи його руху, пред`явили протиправну вимогу передати їм право власності на нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 31,2 кв. м.,яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради серії САС №604603 від 30.03.2009 року належить дружині потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 . Після чого, використовуючи свою чисельну перевагу, залякуючи та подавляючи волю ОСОБА_8 , з метою примусити останнього передати їм право власності на майно, стали погрожувати останньому застосуванням фізичного насильства, яку потерпілий ОСОБА_8 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Після висловлювання вимоги про передачу права власності на майно, погроз життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 і його відмови виконати вимоги останніх, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, надав вказівку про застосування насильства до потерпілого. В подальшому, ОСОБА_9 ОСОБА_7 наніс 4 удари потерпілому: кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва та в ділянку обличчя справа, правою ногою у бічну ділянку тулубу зліва, у верхню частину тулубу зліва по передній поверхні (підключичну ділянку зліва). Від вказаних ударів, відповідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 70 від 06-24.04.2017 року та додаткового висновку комісійної судово-медичної експертизи № 111 від 10-19.07.2017 року на тілі гр. ОСОБА_8 могли утворитися наступні тілесні ушкодження: контузія правого очного яблука з гематомою повік, ретробульбарною гематомою, субкон`юнктивальним крововиливом, розривом та відшаруванням сітківки; перелом медіальної стінки правої орбіти; закрита черепно-мозкова травма-забій головного мозку легкого ступеню, синець спинки носу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більш як 21 день. Також, за вказівкою ОСОБА_7 двома невстановленим особами в ході бійки було нанесено 14 ударів ОСОБА_8 . В своєму клопотанні слідчий вказував,що 27.08.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.189,ч.3 ст.189 КК України.

З метою запобігання вчиненню нових злочинів та враховуючи, що підозрюваний раніше судимий та може впливати на потерпілого та свідків, враховуючи, що підозрюваний проживає в м.Бердянськ та може ухилятись від явки до слідчого та суду слідчий просив обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

Прокурор просив слідчого суддю задовольнити клопотання та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Свою позицію обґрунтували тим, що за кожним викликом до слідчого ОСОБА_7 з`являвся, від слідства та суду не ухиляється. Крім того, підозрюваний зазначив про відсутність в його діях складу злочинів передбачених ч.1,3 ст.189 КК України.

Допитаний судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , повідомив, що він є представником потерпілого ОСОБА_8 . На даний час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 помирились, останньому відшкодована моральна шкода та він не є потерпілим в кримінальному провадженні порушеному за ч.1,ч.3,ст.189 КК України.

Слідчий суддя заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 23.08.2018 року внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ч.3 ст.189 КК України, кримінальне провадження №0002739 та розпочато досудове розслідування.

27.08.2018 року слідчим направлено поштою повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.189,ч.3 ст.189 КК України, кримінальне провадження №0002739.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 05.09.2018 року повідомлення про підозру отримав адвокат ОСОБА_5 , який є захисником ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні.

З протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 05.09.2018 року вбачається, що він по пошті отримав повідомлення про підозру.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 04.04.2016 року, ОСОБА_7 погрожуючи застосуванням фізичного насильства, щодо потерпілого ОСОБА_8 пред`явив останньому протиправну вимогу про передачу йому права власності на нежитлове приміщення загальною площею 31,2 кв. м. розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради серії САС №604603 від 30.03.2009 року належить дружині потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , на що отримав категоричну відмову. В подальшому з метою отримання права власності на вищевказане приміщення ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1,ч.3 ст.189 КК України.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.189 КК України настає у випадку вимоги передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання).

Кримінальна відповідальність за ч.3 ст.189 КК України настає за вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

Основним безпосереднім об`єктом вимагання є право власності, а його додатковими обов`язковими об`єктами виступають психічна та фізична недоторканість особи, й особиста свобода, здоров`я. Додатковими факультативними об`єктами злочину можуть бути честь, гідність, право на таємницю приватного життя та інші права громадян. Предметом злочину може бути як майно, так і право на нього, а також будь-які дії майнового характеру.

Відповідно до повідомлення про підозру об`єктом вимагання є речові права на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, загальною площею 31,2 кв.м. розташоване за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.04.2018 року право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_11 з 21.12.2013 року.
Поняття «Обгрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. В даному випадку відсутня «обґрунтована підозра» в розумінні позицій Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства. В той же час слідчий не надав жодного доказу, який підтверджує факт ухилення ОСОБА_7 від явки до слідчого чи прокурора. Також слідчий вказує про те, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, вчинити інший злочин, оскільки він неодноразово судимий. В той час в матеріалах справи є скарга потерпілого ОСОБА_8 який скаржився на дії слідчого та повідомив, що він не подавав заяв до поліції щодо вчинення відносно нього злочинів передбачених ч.1,ч.3 ст.189 КК України. До ОСОБА_7 претензій не має, оскільки останній відшкодував йому завдану шкоду. Цю обставину також підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 . Крім того, в судовому засіданні слідчий повідомив, що ОСОБА_8 по даному провадженню не визнавався потерпілим.

Відповідно до рішення Європейського суду від 24.07.2003 року у справі «Смірнови проти Росії» є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не доведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

Із заяви громадської організації «Урарту» вбачається, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, надає допомогу Вірменській діаспорі в Україні та голова цієї організації ОСОБА_6 має намір поручитись за виконання зобов`язань ОСОБА_7 .

Доводи слідчого про те, що ОСОБА_7 перебуває в міжнародному розшуку в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки він в період з 2015 по 2017 рік неодноразово перетинав кордон і жодних претензій до нього не було.

Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 з 11.08.2015 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, отже твердження слідчого про те, що він є безробітним не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, оскільки ОСОБА_7 не ухилявся від явки до слідчого, прокурора та з`являвся на його виклики, на час розгляду клопотання жодна особа не визнана потерпілим, враховуючи заяву ОСОБА_8 про те, що він не має претензій до ОСОБА_7 , прокурором не доведено існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, про те, що відсутні підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, отже клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 177 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.10.2018 року о 9.30 ранку.

Слідчий суддя ОСОБА_1