Справа № 414/444/17
Провадження № 11-кп/782/119/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши на відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_7 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 7 лютого 2018 року стосовно,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кремінна Луганської області, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, раніше не засудженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним: за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з 17.01.2017 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_12 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.01.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_8 за рахунок матеріальної шкоди 31 114,15 грн, за рахунок моральної шкоди 150 000 грн.

Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішені відповідно до вимог ст.ст.100,124 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у тому, що 16 грудня 2016 року о 03-00 годині він знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 на тлі раптово виниклих неприязних відносин з останнім, повалили його на поверхню землі, після чого нанесли ногами не менше п`яти ударів кожен в ділянку голови ОСОБА_13 , завдавши тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1 від 26.01.2017 у вигляді: по одному крововиливу на повіках правого та лівого очей; забійної рани тім`яної ділянки зліва; крововиливів у м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-потиличній ділянці праворуч, у скронево-тім`яно-потиличній ділянці ліворуч; багатоосколкового переламу кісток носу; субарахноїдального крововиливу лівої півкулі, у тім`яно-потиличній ділянці праворуч, півкулі мозочка; субдуральної гематоми лобно- тім`яно-скроневої ділянки ліворуч та основи потиличної ділянки ліворуч; множинних крапкових темно-червоних крововиливів у тканину мозку; крововиливу у тканину лівої скронево-тім`яної ділянки, - після чого втекли з місця злочину.

Зазначені тілесні ушкодження були завдані в результаті неодноразової дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого не відобразилися, та відносно живої особи, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, та безпосередньо перебувають у прямому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні інтенсивної терапії Кремінського РТМО в результаті закритої тупої травми голови з переламом кісток носу, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та тканину головного мозку, мозочка, ускладненої у своїй течії розвитком двосторонньої гіпостатичної нижньочасткової серозно-гнійної бронхопневмонії.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок Кремінського районного суду Луганської області від 7 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_10 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового слідства. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вирок судом винесено на недостовірних фактах, які були добуті в процесі судового дослідження, а на припущеннях, що є недопустимим. Суд помилково дійшов до висновків, що є доведеним той факт, що ОСОБА_10 наніс не менше як по п`ять ударів ногами по голові потерпілого ОСОБА_13 разом із особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження. У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який в якості таксиста підвозив ОСОБА_15 , його товариша, потерпілого та ОСОБА_16 , бачив як всі вийшли з таксі, крім дівчини. Він зачинив двері і нічого не бачив, чув лише удари, а хто кого бив не бачив, так як відразу повіз дівчину додому. Свідок ОСОБА_16 , підтвердила у судовому засіданні, що в момент, коли зупинилося таксі з нього вийшли обвинувачений, його товариш, потерпілий ОСОБА_13 . Тоді останні штовхнули потерпілого на землю і стали бити його ногами по голові і нанесли більш ніж десять ударів. До показань свідка ОСОБА_16 суду необхідно б було віднестись критично, так як видно з її пояснень та пояснень свідка ОСОБА_17 , що ОСОБА_16 була в нетверезому стані, з таксі також не виходила, на вулиці було темно і вона не могла бачити скільки разів наніс ОСОБА_15 ударів по голові потерпілому, а скільки разів його товариш. Судом не встановлено достовірно механізму нанесення ударів по голові потерпілого ОСОБА_13 не встановлено скільки ударів нанесено саме засудженим ОСОБА_10 , що є недопустимим при винесенні вироку суду.

Прокурор апеляційній скарзі просить вирок Кремінського районного суду Луганської області від 07.02.2017 року стосовно ОСОБА_10 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_15 покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, в решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що під час призначення покарання судом не в повній мірі враховано суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, наслідками якого є настання смерті людини, при визначенні суспільної небезпечності злочину судом також не надано належну правову оцінку способу та обставинам вчинення злочину, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_10 у співучасті з іншою особою нанесли не менше 5 ударів кожен в життєво важливу частину тіла потерпілого - голову.

Вчинення злочину групою осіб у даному випадку хоча і належить до кваліфікуючої ознаки ч.2 ст.121 КК України про те свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_10 , про його ставлення до норм закону та людської моралі, що судом належним чином не враховано.

Крім того ОСОБА_10 характеризується з негативної сторони, немає постійного місця роботи, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Також суд не врахував думку потерпілого, який наполягав на призначенні максимально суворого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 в своїй апеляції просить вирок Кремінського районного суду Луганської області від 07.02.2017 року скасувати та направити справу на новий розгляд у суді першої інстанції та призначити йому мінімальне покарання, а також виключити з обвинувачення ознаку «групою осіб» і не вважати невизнання провини обставиною, що обтяжує покарання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вирок суду не відповідає Конституції України, а також вимогам Європейської конвенції з прав людини. Також вказує на неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог КПК, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення. Вказує, що свідки не могли бачити хто саме та скільки ударів наносив потерпілому, оскільки вони знаходились в машині таксі і швидко поїхали з місця події, зазначає, що не мав можливості надати допомогу потерпілому оскільки не має медичної освіти.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Кремінського районного суду від 7 лютого 2018 року скасувати через м`якість та направити справу на новий розгляд до Кремінського районного суду у іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_15 не сприяв суду у встановленні істини по справі, не побажав давати пояснення у суді, що свідчить про те, що він явно не став на шлях перевиховання та не усвідомив повною мірою усю важкість скоєного ним кримінального правопорушення. Вважає, що призначене судом покарання занадто м`яке при викладених обставинах, та не буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого. ОСОБА_15 свідомо не вжив ніяких заходів щодо надання ОСОБА_13 медичної допомоги, хоча мав таку можливість, натомість він вночі залишив людину без свідомості на морозі. Дивлячись на його поведінку у суді було добре видно, що у скоєному він не розкаюється. Вважає, що фактично обвинуваченим було скоєно вбивство сина потерпілого ОСОБА_18 , а тому призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Також представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_7 було подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 , в якій вона вказує, що не заперечує проти скасування вироку але не може погодитись з апеляційною скаргою та вимогами ОСОБА_10 , а саме з вимогою мінімального покарання та виключення з обвинувачення ознаки «групою осіб», крім того не вважати невизнання провини обтяжуючою обставиною. Щодо посилання ОСОБА_15 у апеляційній скарзі на те, що він не має медичної освіти, не мають ніякого сенсу, адже щоб викликати швидку допомогу або доправити особу до медичного закладу медична освіта не потрібна. Крім того представник потерпілого наголошує, що згідно висновку судово-медичного експерта № 1, який було досліджено у суді та не спростовано обвинуваченим, смерть ОСОБА_13 настала не від якогось одного удару, завданого йому, а від закритої тупої травми голови ускладненої в своїй течії розвитком двухсторонньої бронхопневмонії. Тобто, при таких пошкодженнях, що потягли за собою смерть потерпілого у суду не було необхідності встановлювати точну кількість ударів та розмежовувати їх нанесення обвинуваченим та ОСОБА_19 , який на даний час знаходиться у розшуку. Також представник потерпілого зазначає, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 заявив, що не розуміє української мови та не вміє читати українською, у зв`язку з чим до судових засідань було залучено перекладача, однак його апеляційна скарга датована 1 березня 2018 року, подана до Апеляційного суду Луганської області підписана / ОСОБА_10 /, викладена українською, що є незрозумілим, і викликає сумнів у авторстві скарги та у розумінні її змісту самим обвинуваченим.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника, які підтримали доводи своєї апеляції і вважають що апеляціі прокурора та представника потерпілого задоволенню не підлягають, прокурора та представника потерпілого які підтримали свої апеляції і заперечують проти задоволення апеляцій обвинуваченого і його захисника, потерпілого який просить скасувати вирок суду та призначити обвинуваченому покарання більш суворе ніж ухвалене вироком суду, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 у скоєні правопорушення за ч.2 ст.121 КК України за обставин встановлених судом, підтверджується зібраними та перевіреними судом доказами, та відповідає фактичним обставинам справи.

Так, свідок ОСОБА_14 , у судовому засіданні пояснив, що приблизно у грудні 2016 року він надавав послуги таксі, знаходячись у автомобілі ВАЗ- 2107 на вулиці Тітова у м. Кремінна відвозив осіб, якими були ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та інша особа. Під час поїздки між пасажирами виник конфлікт через ОСОБА_21 , яка збиралася їхати додому, у той час як обвинувачений наполягав, щоб вона поїхала разом з ними. Згодом конфлікт переріс у сварку, під час якої пасажири висловлювалися нецензурною лайкою на адресу один одного. Потерпілий ОСОБА_13 почав захищати дівчину та заспокоювати інших хлопців. Той хлопець, що сидів поряд з потерпілим, почав його заспокоювати та просив його не втручатися у розмову обвинуваченого з дівчиною. Обвинувачений сказав потерпілому, що коли машина зупиниться, вони поспілкуються. До адреси призначення вони не доїхали, оскільки зупинилися на вимогу обвинуваченого. ОСОБА_10 вийшов з машини та пішов до правої задньої двері, де сидів потерпілий. Після цього з машини також вийшов інший хлопець, який сидів позаду. Обвинувачений та інший хлопець вдвох витягнули потерпілого з машини, кинули на землю. Через відчинене вікно він чув звуки, схожі на удари ногами і зробив висновок, що обвинувачений та інший хлопець били ногами потерпілого, який опинився на землі. Він почув погрози на свою адресу та вимогу їхати, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_16 , в судовому засіданні пояснила, що у грудні 2016 року знаходячись на вулиці Тітова у м. Кремінна сила у машину таксі разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , та іншою особою. На вулиці Красной в м.Кремінна коли зупинився транспортний засіб з машини вийшли ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та інша особа. В подальшому ОСОБА_15 та інша особа почали бити лежачого на землі ОСОБА_13 наносячи його удари ногами по голові. На її думку потерпілому було нанесено більше ніж десять ударів по голові.

Згідно протоколів від 19.12.2016 року свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 за фотознімками впізнали ОСОБА_10 як особу яка завдала з іншою особою тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 ( т.2 а.с.35-37,37-40).

Протоколом від 28.02.2017 року свідок ОСОБА_16 у ході проведення слідчого експерименту, знаходячись на місці пригоди розказала та показала за яких обставин ОСОБА_10 та інша особа завдали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 (т.2 а.с.15-20).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1 від 27.01.2017 року смерть ОСОБА_13 настала в результаті закритої тупої травми голови з переламом кісток носу, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та тканину головного мозку, мозочка, ускладненої у своїй течії розвитком двосторонньої гіпостатичної нижньочасткової серозно-гнійної бронхопневмонії (т.2 а.с 9-14).

Доводи захисника, та обвинуваченого про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового слідства, на які вони посилаються у апеляціях, судова колегія вважає безпідставними. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , пояснили, що 16.12.2016 року в нічний час були свідками як знаходячись на вул .Красний в м.Кремінна ОСОБА_15 разом з особою матеріали справи відносно якої видалені в окреме провадження, повалили потерпілого ОСОБА_13 на землю і спільно нанесли йому чисельні удари по голові у результаті чого настала його смерть.

Ставити під сумнів покази зазначених свідків, які прямо на вказують на ОСОБА_15 , як на особу від дій якого настала смерть потерпілого, у судової колегії підстав не має. Крім того, покази свідків узгоджуються з протоколами впізнання за фотознімками, протоколом слідчого експерименту та висновком судово-медичної експертизи (т.2 а.с. 9-14,15-20,35-37,37-40).

У судовому засіданні суд повно та всебічно дослідив усі докази, та надав їм належну оцінку.

З наведених підстав апеляції захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_10 оскільки він вчинив дії передбачені ст.121 ч.2 КК України, а саме скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні покарання обвинуваченому суд вірно згідно з ст.65 КК України врахував ступінь важкості скоєного правопорушення, яке у порядку ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, з урахуванням того, що від дій ОСОБА_10 настала смерть потерпілого обґрунтовано призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому призначаючи термін відбування покарання суд врахував ту обставину, що обвинувачений раніше не засуджений, за місцем мешкання характеризується задовільно і призначив міру покарання яка є відповідною скоєному правопорушенню, необхідною та достатньою виправлення ОСОБА_15 .

З урахуванням наведеного, апеляції прокурора та представника потерпілого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 7 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а ОСОБА_10 у той же строк з моменту отримання копії ухвали Апеляційного суду Луганської області.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1