Справа № 148/26/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду кримінальне провадження № 0000675, внесене до ЄРДР 12.12.2017, по обвинуваченню:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тульчина Вінницької області, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Тульчина Вінницької області, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ; обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; захисників обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_8 ; законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:
Близько 15:40 год. 11.12.2017 ОСОБА_3 , перебуваючи разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , на грунтовій дорозі, що зі східного боку території Палацу Потоцьких в м. Тульчин, використовуючи малозначний привід, став чіплятися до ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, навмисно, проявляючи особливу зухвалість, знаходячись у громадському місці, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, повалив ОСОБА_8 на землю та почав наносити йому удари кулаками рук та ногами по тулубу та голові, нанісши не менше одного удару ногою по обличчю. Наносячи удари, ОСОБА_3 став закликати ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до того, щоб вони приєдналися до нього.
В цей час ОСОБА_4 , який знаходився поруч з місцем події дещо попереду, спостерігаючи за діями ОСОБА_3 , почувши заклики останнього, маючи намір спільно з ним спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 , намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, вирвавшись від ОСОБА_10 , який його стримував, підбіг до лежачого на землі ОСОБА_8 та наніс не менше двох ударів ногою по тулубу останньому.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синців в області обличчя та завушної ділянки справа, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 128 від 12.12.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що 11.12.2017 в середині дня він перебував разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на дорозі, біля Палацу Потоцьких в м. Тульчин. Побачили ОСОБА_8 та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почали до нього чіплятись. Після чого, він повалив ОСОБА_8 на землю та почав наносити йому удари кулаками рук та ногами по тулубу та голові. Під час нанесення ударів, став закликати ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до того, щоб вони приєдналися до нього. В цей час ОСОБА_4 , вирвався від ОСОБА_10 , який його стримував, підбіг до лежачого на землі ОСОБА_8 та наніс йому удари ногою по тулубу. У скоєному щиро кається, шкоду, завдану ОСОБА_8 відшкодував.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що 11.12.2017 в середині дня, він перебував разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на дорозі, біля Палацу Потоцьких в м. Тульчин і знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вони разом побачили ОСОБА_8 та почали до нього чіплятись. Повалив його на землю ОСОБА_3 та став наносити йому удари кулаками рук та ногами по тулубу та голові. Потім він вирвався від ОСОБА_10 , який його стримував, підбіг до лежачого на землі ОСОБА_8 та наніс йому удари ногою по тулубу. У скоєному щиро кається, шкоду, завдану ОСОБА_8 , відшкодував.
Потерпілий ОСОБА_8 суду надав показання, які повністю узгоджуються з обставинами викладеним в обвинувальному акті та показами обвинувачених.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинувачених, потерпілого та характеризуючих особи обвинувачених матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 , в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 296 КК України, у виді обмеження волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, добровільно відшкодував завдану шкоду, встановленні у судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 статті 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. 1, 2 ст. 76 КК України.
Суд, також вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 , в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 296 КК України, у виді обмеження волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, добровільно відшкодував завдану шкоду, встановленні у судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 статті 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. 1, 2 ст. 76 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Обвинуваченим запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, ч. 2 ст. 296 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1