Провадження по справі № 1кс/4644/18
У Х В А Л А

27 липня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявниці ОСОБА_4 , розглянувши в порядку ст. 303 КПК України скаргу потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000154, -

В С Т А Н О В И Л А :
До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання та у невиконанні слідчих дій, які заявниця вважає необхідними.

Свою скаргу заявниця (потерпіла) мотивувала тим, що 26.06.2018 року вона звернулася до слідчого з клопотанням, зареєстрованим Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за № 1373-Р-18вх, в якому просила визнати недопустимим доказом «Висновок спеціаліста судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ребра трупа жінки, ексгумованої на другому християнському кладовищі та зразка крові ОСОБА_6 , з метою ідентифікації особи трупа» від 22.08.2008 року.

11.07.2018 року вона отримала повідомлення про та постанову слідчого від 30.06.2018 року про задоволення вказаного клопотання і визнання доказу недопустимим.

Однак заявниця (потерпіла) частково не згодна з постановою слідчого від 30.06.2018 року про задоволення її клопотання, оскільки, на її думку, слідчий ОСОБА_5 проявила бездіяльність і не керувалась при винесенні постанови нормативно-правовими документами, які були чинними у 2008 році та якими регламентувалоя проведення судово-медичної експертизи КУ ООБСМЕ.

Заявниця (потерпіла) просить:

- зобов`язати слідчого вчинити певну дію розглянути її клопотання від 26.06.2018 року за № 1373-Р-18вх в повному обсязі, керуючись нормативно-правовими актами, які відносяться до Закону України «Про судову експертизу» на час проведення експертизи в 2008 році та іншими правовими актами на той час, та на підставі її доказів в клопотанні про визнання «Висновку спеціаліста судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ребра трупа жінки, ексгумованої на другому християнському кладовищі та зразка крові ОСОБА_6 , з метою ідентифікації особи трупа» від 22.08.2008 року недопустимим доказом;

- надати їй процесуальне рішення про задоволення клопотання або про відмову в задоволенні клопотання в цій частині;

- постанову від 30.06.2018 року про визнання недопустимим доказом «Висновку спеціаліста судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ребра трупа жінки, ексгумованої на другому християнському кладовищі та зразка крові ОСОБА_6 , з метою ідентифікації особи трупа» від 22.08.2008 року залишити без змін.

В судовому засідання ОСОБА_4 підтримала викладені у скарзі вимоги, обгрунтовуюч їх доводами, викладеними у скарзі.

Прокурор вважав, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки слідчий розглянув клопотання ОСОБА_4 від 26.06.2018 року та за результатами розгляду прийняв відповідне процесуальне рішення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000154, внесене в ЄРДР 11.04.2014 року за ознаками ст. 115 ч. 1 КК України, в якому ОСОБА_4 є потерпілою.

26.06.2018 року ОСОБА_4 звернулася до слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 з письмовим клопотанням, зареєстрованим у Малиновському ВП за № 1373-Р про визнання «Висновку спеціаліста судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ребра трупа жінки, ексгумованої на другому християнському кладовищі та зразка крові ОСОБА_6 , з метою ідентифікації особи трупа» від 22.08.2008 року недопустимим доказом.

Слідчим за результатами розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_4 30.06.2018 року ухвалено постанову про його задоволення. Копія постанови слідчого була вручена ОСОБА_4 11.07.2018 року, і цей факт був зазначений заявницею (потерпілою) у скарзі та підтверджений нею в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту скарги та пояснень ОСОБА_4 в судовому засіданні, фактично заявниця (потерпіла) погоджується з прийнятим слідчим процесуальним рішенням, але не погоджується з мотивами і підставами для задоволення клопотання, викладеними слідчим у постанові від 30.06.2018 року. Заявниця (потерпіла) вважає, що при прийнятті вказаного процесуального рішення слідчий повинна була керуватись (і зазначити про це у постанові) нормативно-правовими актами, що регламентували проведення судово-медичної експертизи у 2008 році.

Оскільки в постанові слідчого від 30.06.2018 року такі нормативно-правові акти не зазначались і слідчим не була надана оцінка дій експертів КУ ООБСМЕ з огляду на дотримання вимог цих нормативно-правових актів, ОСОБА_4 вважає, що її клопотання не було розглянуто в повному обсязі. Фактично вимоги заявниці (потерпілої) стосуються викладення слідчим мотивувальної частини постанови в бажаній для неї редакції.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_4 керується положеннями КПК України, які, серед іншого, регламентують діяльність слідчого.

Так, слідчий органу досудового розслідування відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому він, здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Таким чином, будь-які особи, учасники кримінального провадження не мають повноважень впливати на слідчого (прокурора) з метою надання слідчим (прокурором) доказам певної, бажаної цією особою оцінки або ж з метою формулювання (викладення тексту) прийнятих ним процесуальних рішень таким чином, як це вважає за доцільне інший учасник кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання потерпілої від 26.06.2018 року слідчий виконала вимоги ч. 1 ст. 220 КПК України, відповідно до яких клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше 3 днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Оскільки клопотання ОСОБА_4 було розглянуто слідчим, відповідне процесуальне рішення було ним прийнято і про це повідомлена потерпіла, то підстави для задоволення скарги на бездіяльність слідчого відсутні.

Частиною 3 ст. 93 КПК України визначено, що потерпілий може оскаржити слідчому судді постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Однак, слідчим ОСОБА_5 не приймалося рішення про відмову в задоволенні клопотання потерпілої від 26.06.2018 року, або про задоволення клопотання у певній частині, не дивлячись на те, що по суті у клопотанні не йшлося про проведення слідчих або розшукових дій. Тому у слідчого судді відсутні підстави вважати, що частина заявлених у клопотанні ОСОБА_7 вимог залишена слідчим без розгляду або без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000154.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1