печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за клопотанням представника заявника, адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСФРУТ» про часткове скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року у рамках кримінального провадження № 0002108,
В С Т А Н О В И В :
26.09.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника заявника, адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АРСФРУТ» про часткове скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року у рамках кримінального провадження № 0002108.
Суб`єкт звернення просить скасувати, арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 справа № 757/45469/18-к, на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «АРСФРУТ» (Код ) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 відкритих в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), а саме в Печерській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) та № НОМЕР_4 відкритого в АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме в Філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 322669).
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ч. 10 ст. 170 КПК України, також посилається на те, що кошти, на рахунках які арештовані, здобуті в ході господарської діяльності, не є речовим доказом, а рахунок не відповідає критеріям визначеними ст. 98 КПК України. Слідчим не було надано доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.
На адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ «Арсфрут», в якій останній просить проводити розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступних висновків.
Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002108 від 27.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «АРСФРУТ» (Код ) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 відкритих в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), а саме в Печерській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) та № НОМЕР_4 відкритого в АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме в Філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 322669).
Згідно ухвали від 19.09.2018 року, арешт майна накладено, з метою збереження речових доказів, відповідно до постанови слідчого від 05.09.2018 року.
У відповідності до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності ст. ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказуються на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заяваN 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesAN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав контрактної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73 SeriesAN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, SeriesAN 98).
Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ТОВ «АРСФРУТ» не є фігурантом кримінального провадження № 002108 від 27.06.2017 р., жодній посадовій особі ТОВ «Перша Торгово-Депозитарна Фондова Компанія» про підозру у вчиненні кримінально карного діяння не оголошено, цивільний позов до вказаного товариства не пред`явлено.
Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати арешту майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСФРУТ» про часткове скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року у рамках кримінального провадження № 0002108 - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року справа № 757/45469/18-к, на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «АРСФРУТ» (Код ) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 відкритих в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), а саме в Печерській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) та № НОМЕР_4 відкритого в АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме в Філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 322669).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1