Справа № 496/1764/18
Провадження № 1-кп/496/221/18
У Х В А Л А
19 червня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні від прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, при цьому прокурор посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, стверджувала, що ризики, передбачених статтею 177 КПК України не доведені, також заявила клопотання, в якому посилається на те, що 04.12.2017 року ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, фактичне затримання ОСОБА_8 відбулося о 23 годині 03.12.2017 року та саме з цього часу він набув статусу підозрюваного. 04.12.2017 року о 16 годині 30 хвилин йому було повідомлено про підозру. Пам`ятка про права та обов`язки підозрюваного було вручена йому 05.12.2017 року, час вручення не зазначений. 04.12.2017 року слідчий СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 виніс постанову про призначення захисника, однак вказана постанова не містить у собі часу її складання, що суперечить вимогам КПК, у зв`язку з чим просила визнати дії старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та процесуального керівника прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 незаконним та такими, що істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону також у судовому засіданні зазначила, про те що протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину було складено саме 04.12.2017 року, хоча фактично ОСОБА_7 затримали 03.12.2017 року, що є порушенням норм КПК, у зв`язку з чим просила змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Крім того, захисником було заявлено клопотання, в якому просила перевести ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, підтримав свого захисника та просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Потерпіла та її представник до судового засідання не з`явилися, але від представника потерпілої надійшла заява, в якій він підтримав клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та заперечував проти клопотання захисника щодо змінити запобіжний захід на домашній арешт.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, та підтримав клопотання про переведення ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання та додатки до них, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
А також суд приймає до уваги прецедентне право Конвенції щодо чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти. Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючи данні ніж зібрані досудовим розслідуванням, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, окрім заперечення, а також те, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 13.07.2018 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також звертає увагу на те, що він раніше не судимий, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, як про це просить обвинувачений та її захисник, а також враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний та з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, оскільки останній після скоєння злочину зник та був затриманий через 6 годин, вчинить інше кримінальне правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , а також доводів останнього, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд дійшов наступного.
У своєму клопотанні захисник обвинуваченого посилається на те, що ст. слідчий СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та процесуальний керівник прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 порушили право на захист ОСОБА_7 , яке гарантовано міжнародними законами, Конституцією України та діючим КПК, та слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області не перевірено законність дій співробітників правоохоронних органів та винесено незаконне рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, просить визнати дії старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та процесуального керівника прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 незаконним та такими, що істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону також змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Суд не входить в оцінку зазначених доводів, оскільки на даний час вказані обставини не є предметом розгляду у зазначеному кримінальному проваджені.
Щодо протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.12.2017 року, на який посилалася захисник обвинуваченого, то суд звертає увагу на вказані доводи захисника, при цьому погоджується з позицією прокурора, який зазначив, що необхідно протиріччя з`ясувати безпосередньо у того, хто складав протокол, тому з цього приводу у судове засідання буде викликано старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, який склав вказаний протокол, для допиту у якості свідка для з`ясування зазначених обставин та суд надасть свою оцінку вказаному доказу при ухваленні рішення.
На даний час, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки колегія суддів вважає, що тільки тримання під вартою, на теперішній час, може запобігти ризику переховуватись від суду, впливати на свідків та перешкодить вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Що стосується доводів захисника про те, що необхідно перевести ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів вважає, що вказана вимога підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону раніше було заявлено клопотання щодо зміни ОСОБА_7 місця тримання під вартою з гауптвахти на установу ОСІ, та ухвалою суду від 15.05.2018 року вказане клопотання було розглянуто та відмовлено у його задоволенні оскільки ОСОБА_7 ще не було направлено на медичний огляд ВЛК.
На теперішній час необхідність утримання обвинуваченого на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відпала, оскільки медичний огляд ВЛК вже проведений.
Таким чином, ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу - не має.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчиняти тиск на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Клопотання захисника обвинуваченого про переведення ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 19.06.2018 р. до 17.08.2018 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженим службовим особам: начальнику гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Повний текст виготовлено 20.06.2018 р.