САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/818/18
Провадження № 1-кп/726/68/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження №0000081 від 08.03.2018 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Берегомет, Кіцманського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, одруженого, що має на утриманні 2 малолітніх дітей, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що 07.03.2018 року, приблизно о 22 годині 36 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Audi А-6», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби, рухався по вул. Галицький Шлях в м. Чернівці, яка освітлювалась міським електроосвітленням, зі сторони м. Чернівці, в напрямку с. Мамаївці, Кіцманського району, з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкістю, наближаючись до будинку № 46 «Д» вказаної вулиці, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_6 , яка в темпі спокійного бігу перетинала проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на останню в межах своєї смуги руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №152 від 13.04.2018, спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, який виник як ускладнення політравми, багаточисельних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, перелому кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку, розвитком підоболонкових крововиливів, чисельних переломів ребер, розривів парієнтальної плеври, чисельних розривів паренхіми правої легені, розривів капсули та паренхіми печінки, перелому правої великогомілкової кістки, перелому правої малогомілкової кістки, перелому лівої стегнової кістки, перелому лонної кістки справа та зліва.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.3 та 12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_6 смерть.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, та зазначив, 07.03.2018 року, приблизно о 22 годині 36 хвилин, керуючи автомобілем марки «Audi А-6», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби, рухався по вул. Галицький Шлях в м. Чернівці, яка освітлювалась міським електроосвітленням, зі сторони м. Чернівці, в напрямку с. Мамаївці, Кіцманського району, зі швидкістю 60 км/год, наближаючись до будинку № 46 «Д» вказаної вулиці, не побачив пішохода ОСОБА_6 , яка в темпі спокійного бігу перетинала проїзну частину дороги, після чого почув звук удару, приблизно через 30 метрів зупинився і побачив, що здійснив наїзд на останню. З місця пригоди не зникав, викликав поліцію та швидку допомогу. Визнає факт, встановлений під час слідчого експерименту, що він побачив пішохода на відстані 49,8 метрів до місця зіткнення, проте не може пояснити, чому не вживав заходів щодо екстренного гальмування та зупинки транспортного засобу, при швидкості 60 км на годину.

Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому кається, з донькою померлої розрахувався.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував фактичні обставини кримінального провадження і не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У звязку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування збитків особі, яка визнана потерпілою.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд вважає позицію прокурора та захисника про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України помилковим по причині настання тяжких незворотних наслідків вчиненого злочину у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини вчиненого діяння, каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, позицію прокурора, потерпілої, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується.

Судом враховано те, що обвинувачений допустив порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, наслідком якого є смерть потерпілої.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст.286 КК України, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, роботи, вчинив злочин з необережності, є особою молодого віку, одружений, має на утриманні дружину та двоє малолітніх дітей, судимості немає.

Також, суд враховує конкретні обставини скоєного злочину, тяжкі наслідки від вчиненого злочину загибель людини, а також те, що потерпіла примирилась з обвинуваченим та просила його не позбавляти волі та не має до нього претензій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, а тому вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України, а саме, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, зокрема - два роки обмеження волі, яке слід відбувати реально з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На думку суду, дане покарання буде відповідати вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений .

Питання щодо процесуальних витрат в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124,174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз (судової автотехнічної № 166-А від 28.03.2018, судової автотехнічної № 168-А від 28.03.2018, судової транспортно-трасологічної № 167-А від 29.03.2018 та судової автотехнічної № 196-А від 28.03.2018) у розмірі 4290 грн.

Речові докази: - автомобіль «Audi A-6» номерний знак: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчику Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику;

- куртку зеленого кольору, кофту синього кольору, светр фіолетового кольору, футболку чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, труси чорного кольору, взуття чорного кольору, ліву рукавицю чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- компакт диск CD-R «ALERUS» із відеозаписом місця події залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1