ІМ`ЯМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кс/200/6712/18
23 червня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
22 червня 2018 року слідча СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, із середньою освітою, працює вантажником, зареєстрований та фактично мешкає проживає у кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідча навела наступні.
Так, 13 червня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке виразилось в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 , 2005 року народження.
У клопотанні слідча прохає застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що він може здійснювати незаконний вплив на малолітнього потерпілого, неповнолітнього свідка та інших свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого правопорушення доказується зібраними по справі доказами. Вважав, що ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на неповнолітнього потерпілого, що підтверджується його заявою від 22 червня 2018 року, іншого неповнолітнього свідка та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. А тому, з метою запобігання наведеному ним ризику, слід обрати саме такий запобіжний захід, про який прохає слідча.
Підозрюваний в судовому засіданні вину не визнав у повному обсязі, заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що у них в родині є тривалий застарілий конфлікт. Його рідний брат з дружиною не мали житла і орендували двокімнатну квартиру. Власник квартири зажадав їхнього виселення у зв`язку із продажем цієї квартири. Мати мешкала в однокімнатній квартирі, яка за ціною дорівнювала ціні тієї двокімнатної, де мешкав брат з дружиною і дітьми. Брат умовив матір продати свою однокімнатну квартиру, придбати цю двокімнатну і жити разом з ним і його сім`єю. Мати погодилась і придбала двокімнатну квартиру, переїхавши до неї жити. При продажу брат одурив матір і оформив на себе 1/2 частку цієї квартири. Під час проживання невістка почала негідно вести себе із матір`ю, з чим він не міг і не може змиритися. В один із приходів до матері, яка не хоче переїжджати до нього, тому що стверджує те, що квартира належить їй у повному обсязі, оскільки придбана за її кошти, він почув як його племінник ОСОБА_7 хамить матері із застосування нецензурних слів. Він зробив йому зауваження, як і неодноразово до цього, але фізичного насильства у вигляді тягання за вухо не застосовував. Племінник поскаржився батькам, ті викликали поліцію, яка прибула у квартиру ще тоді, коли він знаходився у ній. Працівники поліції не зафіксували на тілі племінника будь-яких тілесних ушкоджень і пішли. Після цього дружина його брата звернулась у поліцію із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності за застосування фізичного насилля до племінника. Стверджує, що фізичного насильства до племінника не застосував, але захищав і буде захищати матір, тому що крім нього це ніхто не може зробити.
Захисник також заперечувала проти задоволена клопотання слідчої. Пояснила, що протягом року і двох місяців з моменту відкриття кримінального провадження слідча не здобула будь-яких об`єктивних доказів, що свідчать про вчинення її підзахисним інкримінованого злочину. Більш того, органом досудового слідства штучно створені докази у вигляді заяви потерпілого від 22 червня 2018 року про незаконний вплив на нього з боку її підзахисного, оскільки до цього часу з моменту відкриття кримінального провадження, потерпілий ніяких заяв до поліції не подавав. Через відсутність жодного із передбачених законом ризиків та внаслідок недоведеності вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, прохала відмовити у задоволенні клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки згідно з висновком судово-медичної експертизи від 27 червня 2017 року № 2314е, у потерпілого знайдено тілесні ушкодження, які могли утворитись при вказаних ним обставинах. Ризиком, який знайшов своє підтвердження при розгляді справи, є можливість незаконного впливу на неповнолітнього потерпілого, що підтверджено його письмовою заявою від 22 червня 2018 року.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який вважаю достатнім для мінімізації доведеного ризику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчої СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Строк дії ухвали до 11 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1