Справа № 308/4639/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 15.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про накладення арешту на пістолет марки «ПМР»,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивовано тим, що 15.02.2018, близько 03:36 години до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення, про те, що у приміщенні нічного клубу "Контрабас", який розташований по вул. Собранецькій, в м. Ужгороді, невідома особа, під час конфлікту тримаючи у руках предмет зовні схожий на пістолет здійснив один вистріл у пах громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , чим самим спричинила останньому тілесні ушкодження. На даний час в ході розслідування кримінального провадження відпрацьовується одна з версій, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 15.02.2018 року в приміщенні кабінету № 48 Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надав у розпорядження СВ Ужгородського ВП для проведення відповідних досліджень свій власний пістолет, без магазину марки «ПМР», калібру 9 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 », який призначений для стрільби патронами «несмертельної дії». Також ОСОБА_4 надав слідству відповідний дозвіл № 1138, який надає йому право зберігати та носити даний пістолет. Строк дії дозволу не закінчений, тобто він дозволяє ОСОБА_4 носити та зберігати даний пістолет аж до 23.11.2020 року.

Слідчий зазначає, що відповідно до висновку балістичної експертизи № 1/80 від 22.03.2018 року встановлено, що даний пістолет є вогнепальною зброєю і є самозарядними, гладкоствольним пістолетом, який призначений для стрільби патронами несмертельної дії. Прицьому, вказує, що вилучені вході проведення огляду - пістолет марки «ПМР», калібру 9 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 », який призначений для стрільби патронами «несмертельної дії» може мати значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Окрім того в клопотанні вказано, що 24.04.2018 року ОСОБА_4 звернувся до СВ Ужгородського ВП з письмовою заявою у якій просить повернути належний йому пістолет марки «ПМР», калібру 9 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 ».

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час проведення огляду пістолет марки «ПМР», калібру 9 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 », відносяться до тимчасово вилученого майна. Враховуючи вищевикладене, слідчий вказує, що вказаний пістолет марки «ПМР», калібру 9 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 » може мати в рамках розслідування даного кримінального провадження після встановлення всіх обставин даного правопорушення значення речового доказу у даному кримінальному провадженні. А тому з метою його збереження, та з метою його подальшого використання у процесі доказування, просить: накласти арешт на пістолет марки «ПМР», калібру 9 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 », який був вилучений в ході проведення огляду 15.02.2018 року за адресою: м. Ужгород вул. Гагаріна, 10 а Закарпатської області.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном ( надано дозвіл). Крім того, необгрунтовано пропущення строку звернення з вказаним клопотанням.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 15.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про накладення арешту на пістолет марки «ПМР» - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1