Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів :

ОСОБА_1 ( головуючої),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження №11сс/4806/79/18, за апеляційними скаргами прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року, якою останньому застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні за підозрою його у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.09.2018 за №0002996.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Луцьк, Волинської області, працюючому на будівництві у Чехії, одруженому, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, учаснику бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, -

із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період доби з 20.00 по 08.00 годину та покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, із строком дії до 24 листопада 2018 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, 23.09.2018, близько 16 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно,за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на АЗС «BI Plus», що розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Тельмана 2 «Б», підійшли до службового автомобіля органу поліції марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належний на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, та з метою перешкоджання законним діям працівників правоохоронного органу, тобто виконанню покладених на працівників правоохоронного органу службових обов`язків, а також підриву авторитету співробітників правоохоронних органів, умисно, усвідомлюючи, те, що працівники органу поліції знаходяться при виконанні службових обов`язків, почали висловлюватись на адресу працівників поліції, які перебували у форменому одязі, а саме: дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_11 , начальника сектору реагування № 1 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_12 та старшого дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_13 нецензурною лайкою. З метою припинення протиправних дій вказаних осіб, зазначеними працівниками поліції зроблено усне зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та попереджено про застосування до них заходів фізичного впливу на підставі ст. 44 Закону України «Про національну поліцію». Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою спричинення фізичного болю, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свої протиправні дії не припинили, та знаходячись у вертикальному положенні, обличчям до потерпілого, нанесли декілька ударів кулаками лівої та правої рук в обличчя старшого ДОП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_13 , внаслідок яких останній не втримався на ногах та впав на землю, а вказані особи при цьому продовжили наносити ОСОБА_13 тілесні ушкодження в різні частини тіла руками та ногами, внаслідок чого ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями був доставлений до Ужгородської центральної міської клінічної лікарні. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В подальшому, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, намагались заволодіти належним органу поліції службовим транспортним засобом марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, поєднуючи свої дії з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я працівників органу поліції та з погрозою застосування такого насильства, однак свої дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, тобто в незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства. За сукупністю, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, ступінь тяжкості та суворість покарання, яке загрожує йому у разі доведення винуватості, а також на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього, слідчим суддею було враховано й дані про особу підозрюваного та той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді як таку, що є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. На думку захисника, судом першої інстанції допущено порушення законності, яке виразилося в тому, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно його підзахисного відбулося з умисним порушенням вимог Конституції України, КПК України та міжнародних договорів. Також зазначає, що порушено право на захист та порушення змагальності та у свободі в наданні стороною захисту суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та доведенні невинуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині. Зокрема, під час розгляду даного клопотання, суд посилався на той факт, що не надано достатніх доказів, які свідчать про необгрунтованість висунутої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та того, що залишаючись на волі, останній не буде ухилятися від суду, не надано доказів підтвердження міцності його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше. Таким чином, вважає, що суд необ`єктивно розглянув клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу скасувати, як незаконну та таку, що постановлена внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та винести нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Стверджує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та з інших матеріалів досудового розслідування вбачається, що останній офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, а також те, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Крім того встановлено, що останній на даний час знаходиться в розшуку. А тому вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема і обраний судом домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 про підтримання апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до наступного.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримав вимог КПК України, зокрема, ст. 194, 196 та даючи оцінку встановленим обставинам, дійшов обгрунтованого висновку про необхідінсть застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою Таке рішення суду грунтується на тому, що докази причетності ОСОБА_6 до події є очевидною, вказав, що достатньо доказів обгрунтованості підозри за кваліфікацією ст. 345 КК України та ст. 289 КК України, висунутої ОСОБА_6 , врахував особу останнього, його сімейний стан, вказавши при цьому , що прокурор не довів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу.
З таким висновком погоджується і апеляційний суд.
Запобіжний захід є видом заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження і метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`зків, а також запобігання: спробам переховуватися від органів слідства, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється .
В апеляційній інстанції прокурор не навів доказів того, яка саме роль як ОСОБА_6 як співучасника кримінальних правопорушень за висунутою підозрою та у зв`язку з цим необхідність застосування щодо нього саме тримання під вартою та не довів апеляційному суду того, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного. Водночас встановлено, що підозрюваний покладені на нього судом обов`язки виконує, таким чином апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Доводи захисника про необ`єктивний розгляд клопотання, апеляційний суд також відхиляє, як такі, що не грунтуються на фактичних обставинах. Убачається, що ухвала слідчого судді є мотивованою, обгрунтованою, слідчим суддею з`ясовані усі обставини з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу, процедура розгляду клопотання слідчим суддею дотримана.
Під час розгляду відповідного клопотання слідчого, не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів зобов`язаний лише визначити, що причетність особи до вчинення злочину, підозра у якій їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
З наведених підстав твердження сторони захисту про необгрунтованість висунутої підозри за епізодами кримінальних правопорушень та у зв`язку з цим безпідставність заявленого клопотання та відсутність ризиків, апеляційний суд визнає необґрунтованими.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дослідив матеріали клопотання в межах своєї компетенції та на підставі їх ретельної перевірки прийшов до цілком вірного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу. Рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді з наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.
Проте, апеляційний суд бере до уваги пояснення сторони захисту щодо обставин події, у якій ОСОБА_6 опинився в силу особистих обставин, що з іншими учасниками події знайомий нетривалий час, потерпілих не знає, його відношення до вчиненого, та вважає, що з метою забезпечення кримінального провадженння, останньому слід залишити застосований слідчим суддею запобіжний захід та з урахуванням прохання ОСОБА_6 та доводів про міцність соціальних зв`язків, необхідність забезпечення сім`ї з наданням можливості працювати та утримувати її, приходить до висновку про можливість зміни часу перебування під домашнім арештом.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 418 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково;
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року, якою ОСОБА_6 , підозрюваному за ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту змінити в частині визначення часу перебування під домашнім арештом, встановивши його з 23 год. 00 хв. до 5 год. 00 хв.
В решті ухвалу слідчого судді залишитти без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :