Справа № 128/1030/17
УХВАЛА
Іменем України
22 травня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника регіонального координатора взаємодії з громадськістю Уповноваженого Верховної Ради з прав людини: ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , засудженого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, громадянина України, до засудження не працюючого, раніше судимого:
1.02.01.2008 року Центрально - міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;
2.16.12.2008 р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 ККУ до 2 років 6 місяців обмеження волі;
3.21.03.2011 р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 ККУ до 4 років позбавлення волі;
4.08.06.2011 р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.70 до 4 років позбавлення волі. Звільнився 23.05.2014 р., згідно Закону України «Про амністію» .
5.17.09.2015 р. Тернівським районним судом Дніпропетровської області ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 ККУ до 5 років позбавлення волі;
6.18.11.2015 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.121, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2016 р. зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.11.2014 р. по 18.11.2015 р. за правилами ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
про звільнення від відбування покарання за хворобою згідно ч.2 ст. 84 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 року до суду з Стрижавської ВК №81 поступила заява засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання за хворобою, яка останнім мотивована тим, що він хворіє на тяжкі хронічні захворювання, яка перешкоджають подальшому відбуванню ним покарання в умовах позбавлення волі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 просив суд звільнити його від відбування за хворобою, зазначив що стан його здоров`я кожного дня погіршується, він не отримує належного лікування.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, оскільки відповідно до висновку №8 лікарської консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодонаявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які єпідставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених відподальшого відбування покарання, висновку лікарської консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_6 , щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання від 03.11.2017 року №27, висновку судово-медичної експертної комісії №147-к від 12.12.2017 року у ОСОБА_6 наявні захворювання, які не входять до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання визначеного спільним наказом МОЗ України та міністерством юстиції України від 15.08.2014 № 1348/5/572.Просив відмовити у задоволені заяви.

Представник регіонального координатора взаємодії з громадськістю Уповноваженого Верховної Ради з прав людини: ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала доводи прокурора , вважає що не має підстав для задоволення заяви засудженого.

Захисник ОСОБА_5 просили суд звільнити від відбування покарання за хворобою згідно ч.2 ст. 84 КК України ОСОБА_6 .

Всудовому засіданні свідок- лікар терапевт Міжобласної багатопрофільної лікарні при Стрижавській ВК №81 ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 проходив обстеження в лікарні 6 місяці, а саме: 3 місця в лікарні при Стрижавській ВК та 3 місяці в ОСОБА_8 обох лікарнях лікарями зроблені висновки, що хворий ОСОБА_6 не підпадає під дію ч.2 ст. 84 КК України. Наявні у нього захворювання не перешкоджають подальшому відбуванню ним покарання, а також не загрожує його життю, стан здоров`я його не погіршується .
Вислухавши пояснення засудженого, свідка, міркування учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 виходячи з такого.

Звільнення від покарання за хворобою застосовується у випадках, коли досягнення мети покарання стає нереальним через хворобу особи, яка вчинила злочин. Стаття 84 КК України передбачає три самостійних види звільнення особи від покарання за хворобою, які визначаються характером захворювання та особливостями суб`єкта, до якого застосовуються.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , неодноразово засуджений, востаннє засуджений 18.11.2015 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.121, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської обл. від 01.04.2016 р. зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.11.2014 р. по 18.11.2015 р. за правилами ч.5 ст. 72 ККУ з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.12.2014 року. Початок відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 28.11.2014 року, кінець 22.11.2019 року.
З висновку лікарської консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_6 , щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання від 01.06.2017 року №8 , вбачається, що засудженому встановлений діагноз: багавузловий зоб, еутіреоз, хронічний вірусний гепатит з мінімальною активністю з переходом в цироз печінки, стадія компенсації. хронічний дифузний бронхіт, фаза помірного загострення. ДНІ. Згідно спільним наказом МОЗ та Мінюстом України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 р., наявні захворювання у ОСОБА_6 не входять до переліку захворювань, які являються показаннями для звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 (а.с.37).
З виписки з амбулаторної медичної карти засудженого ОСОБА_6 вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання в виправних колоніях неодноразово проходив стаціонарне лікування з різними діагнозами, на вимогу начальника ВОЗ управління ДПтС України Дніпропетровській області 18.11.2016 року хворий був оглянутий комісією ЛКК установи. Висновок: згідно наказу №561 МОЗ України від 05.09.20 року «Про затвердження Інструкції по встановленню групи інвалідності» (частина III Переліку) - показань для направлення хворого на МСЕК немає. Згідно з Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Міністерства юстиції України , МОЗ України від 15.08.2014 року, 348/5/572 - показань для дострокового звільнення ОСОБА_6 по ст.537 КПК України за хворобою немає. З 10.04.2017р. по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні МОБЛ при ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» з діагнозом: Багатовузловий зоб, еутіреоз. Хронічний вірусний гепатит С з мінімальним ступенем активності з переходом в цироз печінки в стадія компенсації. Хронічний дифузний бронхіт стадія помірне загострення. ДНІ (а.с.76).
З висновку лікарської консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_6 , щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання від 03.11.2017 року №27, вбачається, що засуджений ОСОБА_6 , 1989 року народження, представлений на розгляд лікарської консультативної комісії на виконанні ухвали Вінницького районного суду, справа №128/1030/17-к в 05.10.2017р. одноголосним рішенням членів комісії визначено, що наявні захворювання не входять до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання визначеного спільним наказом МОЗ України та міністерством юстиції України від 15.08.2014 № 1348/5/572 (а.с.86-87).
Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії №147-к від 12.12.2017 року згідно записам в медичних документах, ОСОБА_6 неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуваннях з 29.11.2014 р. по 24.11.2017 р. з діагнозами: «Багатовузловий зоб», «еутіреоз (клінічно)», «хронічний дифузний бронхіт, ДН Іст.», «хронічний вірусний гепатит з мінімальною активністю з переходом в цироз печінки стадія компенсації», «хронічний холецисто-панкреотит», «хронічний внутрішній геморої 2ст.», «поліневропатія нижніх кінцівок», «ГРВІ», «гострий фарингіт». Захворювання у ОСОБА_6 на «багатовузловий зоб» не призвело до порушення функції щитовидної залози, про що свідчать дані ультразвукових дослідженнях щитовидної залози від 01.12.14г., 12.04.17р., 12.05.17р. (помірно виражені дифузні зміни щитовидної залози та гіпоплазія щитовидної залози з вузловими змінами в обох долях) та результати лабораторних досліджень. Судово-медична експертна комісія вважає, що виявлені у ОСОБА_6 захворювання, з урахуванням динаміки клінічних проявів, що відображені у наданих для експертизи медичних документах, не підпадають під вимоги «Переліку захворювань які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання», затвердженого спільним наказом МОЗ України та міністерством юстиції України від 15.08.2014 № 1348/5/572) (а.с.132-136).
Аналіз положень ч.2 ст. 84 КК України, приводить суд до висновку, що захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 страждає на такі захворювання : Багатовузловий зоб, еутіреоз (клінічно), хронічний дифузний бронхіт, ДН Іст., хронічний вірусний гепатит з мінімальною активністю з переходом в цироз печінки стадія компенсації, хронічний холецисто-панкреотит, хронічний внутрішній геморої 2ст., поліневропатія нижніх кінцівок, ГРВІ, гострий фарингіт, але ці хвороби за своїм характером не погіршують стан здоров`я засудженого на даний час не перешкоджають подальшому відбуванню ним покарання, про що свідчать вищезазначені медичні висновки лікарських консультативних комісій та висновок судово-медичної експертної комісії , які спростовують доводи засудженого про те, що стан здоров`я його погіршується і він не отримує належного лікування.
Тому в задоволенні даної заяви необхідно відмовити за необгрунтованістю.
Керуючись ч.2 ст. 84 КК України, ст. 537 ч.1 п. 6 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд на протязі 7 діб з дня тримання її копії.

Суддя: