Номер провадження: 11-кп/785/1060/18
Номер справи місцевого суду: 505/1254/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2018 року в кримінальному провадженні за №0001309 від 08.09.2016 року, -

встановив:

оскаржуваним вироком районного суду:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щегловка, Костюковічського району, Могілевської області, Республіка Білорусь, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України та йому призначене покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового злочину та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Оскаржуваним вироком суду обвинуваченого ОСОБА_7 визнано виним та засуджено за те, що він будучи майстром потокової лінії Товариства з обмеженою відповідальністю «Котовське зернопереробне підприємство», код ЕДРПОУ 00955182, розташованого по вул. Соборна, 200, м. Подільськ, Одеської області, працюючи на вказаній посаді згідно наказу №26 від 01.07.2015 р., на якого відповідно до наказу №34 від 15.01.2016 р. «Про призначення осіб, відповідальних за охорону праці» покладено відповідальність за організацію безпечного ведення робіт виробничих дільниць: потокової лінії, механічної майстерні та столярного цеху, а також за організацію безпечного ведення робіт на робочих місцях, контроль за виконанням вимог інструкцій по охороні праці та інших нормативних документів; відповідно до посадових обов`язків по охороні праці начальника дільниці, затвердженого директором ТОВ «Котовське ЗПП» майстер ОСОБА_7 зобов`язаний щоденно, перед початком зміни, перевіряти відповідність робочих місць вимогам безпеки праці, здійснювати контроль за станом охорони праці, приймати участь у 2 ступені контролю та контролювати виконання 1 ступені контролю, здійснювати контроль за забезпеченням робітників спецодягом, спецвзуттям та засобами індивідуального захисту, на якого покладено:
- згідно вимог п.2 «Положення про управління охороною праці», затвердженого наказом директора ТОВ «Котовське ЗПП» №45 від 16.01.2016 р. здійснення перевірки перед початком роботи та у робочий час безпечного стану умов праці на робочих місцях, справного технічного стану устаткування та вжиття заходів для усунення виявлених недоліків;
- згідно вимог п.2.1.4 «Положення про розподіл обов`язків з питань охорони праці серед керівництва», затвердженого наказом директора ТОВ «Котовське ЗПП» №45 від 16.01.2016 для виконання вимог законодавства з охорони праці та функціонування системи управління охорони праці забезпечення додержання умов праці на робочих місцях підлеглих згідно вимог нормативних актів з охорони праці та здійснення постійного контролю за дотриманням працівниками вимог Інструкцій з охорони праці, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення вказаних положень, не виконуючи належним чином покладені на нього обов`язки з питань виконання вимог законодавства з охорони праці та функціонування системи управління охорони праці не забезпечив дотримання:
- вимог п.п.1.2, 2.1.4, 2.1.7 «Інструкції з охорони праці №12 під час післязбиральної доробки зерна», затвердженої директором ТОВ «Котовське ЗПП» 01.07.2015 щодо не допущення знаходження сторонніх осіб у робочій зоні, необхідності перевірки наявності захисних (запобіжних) решіток на приймальних бункерах, необхідності перед включенням зерноочисного обладнання переконатися, що нікому із присутніх не загрожує небезпека від рухомих частин і механізмів;
- вимог п.п.1.11, 3.26 «Інструкції з охорони праці №20 при переробці зерна на стаціонарному обладнанні та пересувних машинах (агрегатах), затвердженої директором ТОВ «Котовське ЗПП» 01.07.2015 р. про те, що бункера повинні бути обладнані запобіжними решітками, які закриваються на замок, опускатися в бункера для огляду, усунення зависання зерна та інших несправностей дозволяється тільки з дозволу та під безпосереднім наглядом бригадира току і тільки особам навченим безпечним методам виконання даної роботи;
- вимог п.п.3.3.1, 3.3.10 «Правил техніки безпеки і виробничої санітарії на підприємствах по зберіганню і переробці зерна» (НПАОП 15.0-1.01-88) та здійснював експлуатацію бункера тимчасового зберігання зерна, який не закритий суцільним перекриттям з пристроєм завантажувальних і лазових люків, які щільно закриваються, із запобіжними гратами, що замикаються на замок для запобігання попаданню в бункер людей, та за відсутністю в бункері засобів захисту і безпеки для запобігання травмування працівників, а саме потрапляння у насип зерна.
Вказані системні порушення законодавства з питань охорони праці призвели до того, що 07.09.2016 р. майстер потокової лінії ОСОБА_7 , будучи службовою особою ТОВ «Котовське зернопереробне підприємство», розташованого по вул. Соборна, 200, м. Подільськ, Одеської області, знаходився на території потокової лінії, здійснюючи таким чином, контроль за роботою сушильної лінії підприємства, однак, в наслідок неналежного виконання своїх функціональних обов`язків та грубого порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів про охорону праці не перевірив відповідність виробничих приміщень вимогам безпеки праці, а саме не вжив заходів щодо недопущення сторонніх осіб до приміщення бункеру тимчасового зберігання зерна, внаслідок чого вхід на верхню галерею бункеру до початку робіт та під час роботи сушильної лінії залишався відчиненим, а саме приміщення бункеру залишалось без відповідного нагляду.
При цьому, внаслідок відкритого доступу до приміщень бункеру тимчасового зберігання зерна тесляр ОСОБА_9 , в порушення вимог техніки безпеки виконання робіт, в період часу з 08 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв. 07.09.2016 р. перебував в приміщенні бункеру, де по необережності потрапив у насип зерна, звідки самостійно не зміг врятуватися та загинув, що свідчить про відсутність належного контролю з боку майстра потокової лінії ОСОБА_7 за додержанням працівниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням, та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці. Смерть ОСОБА_9 настала в результаті механічної асфіксії, розвинутої від закриття дихальних шляхів інородним тілом (зерна кукурудзи). Обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення вказують на наявність опосередкованого причинного зв`язку між допущеними порушеннями вимог законодавства з охорони праці та смертю тесляра ОСОБА_9 .
Не погоджуючись з вироком районного суду заступник прокурора Одеської області ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, зокрема в резолютивній частині вироку зазначити про призначення основного покарання без застосування до ОСОБА_7 додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України. В доводах апеляційної скарги, в обґрунтування невірного застосування судом положень кримінального закону, прокурор зазначає, що судом першої інстанції ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 2 ст. 271 КК України у виді 4 років обмеження волі, але судом не було прийнято рішення в частині призначення, або не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням розпорядчих функцій, щодо організації безпечного ведення робіт на виробництві, що може в подальшому викликати суперечності під час виконання вироку.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 було засуджено 11.06.2018 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України та йому призначене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі та відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим, санкція ч. 2 ст. 271 КК України передбачає основне покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років або без такого.
Тобто, санкція ч.2 ст.271 КК України передбачає альтернативу призначення або не призначення додаткового покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Порядок призначення додаткового покарання залежить від особливостей конструкції санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу України. В одних із цих санкцій додаткове покарання передбачене як обов`язкове, а в інших - як факультативне.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи, даних про особу винного і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого судом рішення.

Однак, суд першої інстанції, при призначенні покарання, не дотримався вимог Закону про кримінальну відповідальність, оскільки призначивши ОСОБА_7 основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 271 КК України, взагалі не прийняв рішення щодо додаткового покарання, що вказує на обґрунтованість апеляційної скарги прокурора.

Апеляційний суд погоджується з доводами прокурора щодо недоцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про позитивну характеристику ОСОБА_7 , а наявність встановлених районним судом обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, вказують про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його права займати пов`язані з виконанням розпорядчих функцій, щодо організації безпечного ведення робіт на виробництві, що забезпечить його право на працю, закріплене ст. 41 Конституції України.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.
Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2018 року в кримінальному провадженні за №0001309 від 08.09.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч.2 ст.271 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням розпорядчих функцій, щодо організації безпечного ведення робіт на виробництві.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4