Справа № 306/830/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
19.07.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-кп /777/482/17, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,
ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року відмовлено в задоволенні подання в. о. начальника Свалявського РВ з питань пробації ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого згідно вироку Свалявського районного суду від 26.09.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із середньою освітою,
та направлення його для відбування покарання.
У поданні вказується на те, що ОСОБА_8 засуджений згідно вироку Свалявського районного суду від 26 вересня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, був 25.11.2014 постановлений на облік і з ним була проведена профілактична бесіда. При цьому, вказується на те, що протягом 2015 року ОСОБА_8 притягався до адміністративної відповідальності та 14.05.2015 його оголошено в розшук, і станом на 01.02.2018 його місце знаходження не встановлено, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_8 без поважних причин не виконує покладені на нього судом обов`язки та зник із метою ухилення від контролю за його поведінкою. Просить скасувати звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання та направити його для відбування покарання, призначеного вироком від 26.09.2014 два роки позбавлення волі.
В ухвалі суду вказується на те, що оскільки вирішення питання про звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання проводиться в межах ст. 539 КПК України, то участь засудженого є обов`язковою, а враховуючи те, що засудженого ОСОБА_8 не розшукано, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 та направлення його для відбування покарання.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Посилається на те, що, розглянувши подання без участі засудженого ОСОБА_8 , відомості про належне повідомлення якого про час та місце судового засідання відсутні, судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч. 1 ст. 412 та ст. 415 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції. Стверджує, що відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України виклик засудженого на розгляд відповідного подання є обов`язком суду, а ч. 3 цієї статті передбачено, що дана категорія справ розглядається судом першої інстанції за правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, що у свою чергу свідчить про те, що у випадку неявки засудженого в судове засідання або відсутності відомостей щодо його місця знаходження, суд, відповідно до положень ст. ст. 323, 335 КПК України наділений повноваженнями щодо приводу, оголошення засудженого в розшук та зупинення провадження у справі. При цьому, вказує на те, що суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 323 КПК України, не відклав розгляд справи на інший день, не забезпечив явку засудженого в судове засідання, у тому числі й шляхом його примусового приводу, а рішення суду про відмову в задоволенні подання прийняв із підстав, які не передбачені законом, а також без дослідження обставин, на які є посилання в поданні. Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд подання щодо засудженого ОСОБА_8 у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 406 КПК України апеляційна скарга розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_8 , неявка якого з урахуванням положень ст. 405 цього Кодексу не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що повідомлення про час та місце розгляду скарги ОСОБА_8 надіслано відповідно до вимог закону за вказаною органом пробації адресою й те, що ОСОБА_8 заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.
Відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 537 цього Кодексу, зокрема, про направлення засудженого звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивачі цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Відповідно до цієї норми права за наслідками розгляду подання (клопотання) суддя приймає рішення про задоволення подання (клопотання) або про відмову у його задоволенні.
Як убачається з оскаржуваної ухвали суду, у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з тим, що засудженого ОСОБА_8 не розшукано.
Між тим, з ухвали суду вбачається, що судом не дана будь-яка оцінка доводам подання про те, що засуджений ОСОБА_8 у період іспитового строку притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, 14.05.2015 його оголошено в розшук, що станом на 01.02.2018 його місце знаходження не встановлено. Крім того, в ухвалі суду не дана оцінка доводам подання про те, що ОСОБА_8 без поважних причин не виконує покладені на нього судом обов`язки, що саме з метою ухилення від контролю за його поведінкою зник.
Указане свідчить про те, що суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.
У матеріалах судового провадження відсутні достовірні дані про те, що засуджений ОСОБА_8 належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання. Розглянувши подання за відсутності засудженого ОСОБА_8 суд порушив його право на захист, право на надання пояснень із приводу доводів подання.
Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення суддею кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів засудженого ОСОБА_8 , перешкодили судді повно та всебічно розглянути подання і вплинули на постановлення законного й обґрунтованого судового рішення, а тому ухвала суду підлягає до скасування.
Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду знайшли своє підтвердження, що у свою чергу зумовлює її скасування.
Оскільки суддя не розглядав подання по суті, а відмовив у його задоволенні з формальних підстав, то апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду, не вправі розглядати її по суті, а тому приходить до висновку про призначення нового розгляду подання в суді першої інстанції.
При новому розгляді подання судді необхідно ретельно перевірити його доводи, дотриматись вимог КПК України при його розгляді і, у залежності від здобутого, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання в. о. начальника Свалявського РВ з питань пробації ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого згідно вироку Свалявського районного суду від 26.09.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_8 та направлення його для відбування покарання, - скасувати, призначивши новий розгляд подання у суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: