Справа №331/3633/17
Пр. №1-кп/333/101/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , перекладача ОСОБА_16 , представника потерпілого - Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя ОСОБА_17 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:

- ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 258-5; ч. 3 ст. 258-5 КК України;

- ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч.3 ст.258-5; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України;

- ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3; ч. 3 ст. 258-5 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , на задоволенні якого наполягала.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує наступним. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, злочином завдано шкоди інтересам держави у розмірі 698 565 грн. 77 коп. Підставами для продовження цим обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки вони є мешканцями м. Макіївка Донецької області, яке на даний час не підконтрольне державній владі України. Окрім цього у обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відповідно до протоколів ОТЗ, є зв`язки з особами, які знаходяться у пунктах пропуску осіб на тимчасово неконтрольовану територію, тому останні без паспорта та посвідчення, яке посвідчує їх особу, можуть виїхати до зони АТО. Крім того обвинувачені можуть незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні, оскільки на даний час з матеріалів кримінального провадження вбачаються дані щодо тиску на свідків у кримінальному провадженні, на показання інших учасників злочинної організації, у частині свідчень осіб, які дають викривальні покази щодо обвинувачених, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачені та їх захисники просили відмовити в його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 звернулась до суду із письмовим клопотанням про зміну її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_11 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На цей час нею як захисником в інтересах ОСОБА_11 укладено з фізичною особою ОСОБА_18 договір найму житла, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 є інвалідом 3-ї групи у зв`язку із професійним захворюванням (хронічна вертеброгенна пояснично-крестцова радікулопатія з враженним синдромом). Відповідно до рекомендацій МСЕК рекомендовано нагляд невролога, профпатолога, періодичне лікування, санаторно-курортне лікування. Категорично заборонені переохолодження, стато-динамічні навантаження, рекомендовано провести переосвідчення 03.10.2018 р.. Її підзахисний є пенсіонером та отримує пенсію у зв`язку із інвалідністю. Він одружений, має неповнолітню дитину 2014 року народження. Ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_11 відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.
Представник потерпілого заперечував відносно задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 .
Обвинувачені та їх захисники підтримали клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідив матеріали справи, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2016 року обвинуваченому ОСОБА_12 на досудовому слідстві обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2016 року обвинуваченому ОСОБА_11 на досудовому слідстві обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2018 р. обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 було продовжено дію запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою строком до двох місяців (60 днів) до 01.10.2018 р.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спливає 01.10.2018 року, на теперішній час кримінальне провадження не розглянуто.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, в тому числі: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 176 КПК України забороняється застосування до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 258-258-5 Кримінального кодексу України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави.

ОСОБА_12 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання обвинуваченого ОСОБА_11 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , як особи переміщеної з тимчасово окупованої території. З пояснень обвинуваченого вбачається, що він за місцем реєстрації фактично не мешкає. Доказів, що він є власником даного житла чи членом сім`ї власника суду не надано.

Захисником надана копія договору найму житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між нею від імені свого підзахисного та власницею цієї квартири ОСОБА_18 .

Відповідно до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Колегія суддів критично відноситься до вищезазначеного договору найму житлового приміщення, оскільки він не відповідає вимогам передбаченим ст. 158 ЖК України.

На підставі матеріалів справи та пояснень самих обвинувачених встановлено, що постійним місцем проживання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх сімей є м. Макіївка Донецької області, яке на даний час не підконтрольна державній владі України.

В судовому засіданні встановлено, що існує ризик, що обвинувачені, враховуючи тяжкість покарання за злочини, в яких вони обвинувачуються, наявність сталих зв`язків на тимчасово окупованій території, можуть виїхати на непідконтрольну державній владі України територію та переховуватись від суду. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

З довідок Запорізького слідчого ізолятору вбачається, що стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 задовільний, протипоказання для знаходження в умова слідчого ізолятору відсутні.

На теперішній час обвинувачені, представник потерпілого, свідки не допитані в судовому засіданні, докази по справі не досліджені. З матеріалів кримінального провадження, які є в суді на даний час, не можливо встановити про наявність на теперішній час ризиків, заявлених прокурором в клопотанні, щодо незаконного впливу обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на свідків та інших обвинувачених, а також вчинення ними іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки саме даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти їх спробам переховуватись від суду. Підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 на домашній арешт.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до двох місяців (60 днів), а саме: з 26.09.2018 р. по 25.11.2018 р. включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до двох місяців (60 днів), а саме: з 26.09.2018 р. по 25.11.2018 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 01.10.2018 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3