АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/944/18 Справа № 204/4964/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянувши 25 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні 0001216, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДУВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:
- автомобіль Mersedes-Benz 220, державний номер НОМЕР_1 ;
- ключі до автомобіля;
- тех. паспорт на автомобіль Mersedes-Benz 220, державний номер НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- пластмасову прозору колбу з червоною кришкою, в середині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібленому та висушеному стані.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню, оскільки вилучені предмети зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять на собі ознаки знаряддя та предмету вчинення кримінального правопорушення, визнані речовини доказами та в подальшому будуть використовуватись для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а незастосування заборони на використання вищевказаного майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна.
В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Адвокат вважає ухвалу слідчого судді незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не зазначено, які саме ознаки предмету та знаряддя, вчинення кримінального правопорушення містить на собі влучене майно, а також яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення за ст. 309 КК України. Також відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_8 здійснить дії направлені на зникнення, втрату або пошкодження вказаного майна. Крім того, слідчим суддею не надано оцінки тому, що у особливих відмітках свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) зазначено, що АВТОМОБІЛЬ ПІСЛЯ УГОНУ №КУЗ.ЗНИЩЕНИЙ.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги і просила їх задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наявними матеріалами провадження встановлено, що слідчим відділенням Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001216, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0001216 від 10.07.2018 року, 09 липня 2018 року по вул. Павлова, навпроти будинку № 7а працівниками УПП в Дніпропетровській області за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Мерседес-Бенз», номерний знак НОМЕР_1 . В ході огляду зазначеного транспортного засобу та технічного паспорту було встановлено факт підробки або заміни ідентифікаційного номеру.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 липня 2018 року, складеного слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на узбіччі проїжджої частини біля будинку №7а по вул. Павлова в м. Дніпро було вилучено автомобіль Mersedes-Benz 220 д.н.з НОМЕР_1 ; ключі до автомобіля; тех. паспорт на автомобіль Mersedes-Benz 220 д.н.з НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; пластмасову прозору колбу з червоною кришкою, в середині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому та висушеному стані.
В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 13 липня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська задоволено клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні.

За висновком слідчого судді для накладення арешту на тимчасово вилучене майно,слідчим було доведено наявність підстав, та його відповідність вимогам ст. 98 КПК України, можливість використання зазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні, та ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з яким погоджується колегія суддів, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Крім того, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні 0001216 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4