Справа № 755/5060/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0005827 від 14 травня 2014 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:
14.05.2014 року в період часу з 00 годин 00 хвилин по 01 годину 00 хвилин, у ОСОБА_4 винник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном.

З цією метою, ОСОБА_4 зайшов до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось у коридорі загального користування, біля квартири АДРЕСА_3 , який був зачинений дверима, обладнаними замком.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пошкодив вхідні двері та проник до загального коридору, що розташований у підїзді №1 будинку АДРЕСА_2 .

Діючи далі, ОСОБА_4 , таємно викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_5 , а саме велосипед марки «Nagnos 24 boys XP-75», вартістю 200 гривень 00 копійок та велосипед марки «GP RACER», вартістю 350 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 550 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 14.05.2014 року в період часу з 00 години 00 хвилин по 01 годину 00 хвилин, вирішив вчинити крадіжку чужого майно. З цією метою, він зайшов до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , та, переконавшись, що за його діями, ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, він, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до загального коридору, таємно викрав два велосипеда, які як з`ясувались належать потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 550 гривень 00 копійок. Після цього, з викраденим майном, він з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що вчинив злочин у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. При цьому пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, в тому числі з вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті, фактичні обставини справи не оспорював.
Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також протоколу огляду місця події, документів на викрадене майно та його вартість, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочиних дій, дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, враховуючи, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі: Компакт-диск, із відеозаписом - слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів.
Процесуальних витрат немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: Компакт-диск, із відеозаписом - слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: