Провадження № 1-в/344/139/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника МРВ філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року за ст. 125 ч.1, ст. 128 КК України покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року за ст. 125 ч.1, ст. 128 КК України з урахуванням ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.07.2018 року, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Представник органу пробації в судовому засіданні повідомила про те, що засуджений ОСОБА_5 повністю відбув призначене йому покарання у виді 200 годин громадських робіт у зв`язку з чим був знятий з обліку.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що підстав для застосування до ОСОБА_5 вимог Закону України "Про амністію у 2016 році" не має, а тому просив задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши думку прокурора, представника органу з питань пробації, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року було засуджено за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт; за ст. 128 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. Згідно ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.07.2018 року, вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без змін.

Відповідно до вимог п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Проте, відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році», застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 , скориставшись своїми процесуальними правами, відмовився від застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», як в суді першої та апеляційної інстанції, у зв`язку з чим вирок Івано-Франківського міського суду від 10.05.2018 року було звернуто до виконання.

Таким чином, ОСОБА_5 відмовившись від застосування акта амністії, втратив право на застосування до нього вимог ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" , а тому подане клопотання про звільнення його від призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Більше того, відповідно до повідомлення Івано-Франківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області №38/1/1770 від 16.10.2018 року, ОСОБА_5 знятий з обліку 16.10.2018 року у зв`язку з відбуттям призначеного вироком суду покарання (200 годин громадських робіт).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що жодних правових підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування амністії не має, а тому воно підлягає відхиленню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.85, 86 КК України, ст.ст.1, 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя: ОСОБА_1