Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

18 червня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу СВСК «Селянський ліс» на ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля ,

з участю

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про арешт автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , який був тимчасово вилучений 24 травня 2018 року під час огляду в приміщеннях гаражів територіальної громади Зарічненського району в особі Зарічненської районної ради, за адресою: смт. Зарічне, по вул. Центральна, 11, Рівненської області.

В обґрунтування ухвали, слідчий суддя вказав, що оскільки слідчим та прокурором в судовому засіданні не було доведено наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.173 КПК України, зокрема спробам приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити спірний автомобіль та не надано достатньо доказів для накладення арешту на автомобіль в межах кримінального провадження, тому необхідно відмовити у задоволенні клопотання.
В поданій апеляційній скарзі голова Селянського виробничого

сількогосподарського кооперативу «Селянський ліс» просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , який був тимчасово вилучений 24 травня 2018 року під час огляду в приміщеннях гаражів територіальної громади Зарічненського району в особі Зарічненської районної ради, за адресою: смт. Зарічне, по вул. Центральна, 11, Рівненської області. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя не викликав ОСОБА_9 , як законного представника чи/або представника юридичної особи (Кооперативу), щодо якої здійснюється провадження, для розгляду даного клопотання слідчого. На думку апелянта, слідчим доведено наявність ризиків, визначених ч.1 ст.173 КПК України, оскільки дії ОСОБА_10 свідчать про його спробу приховати автомобіль. Вважає, що дії ОСОБА_10 стосовно автомобіля, мають всі ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, оскільки останній повідомив суду, що ним свідомо «для зберігання матеріальних цінностей та основних засобів підприємства, до якого входять вказані автомобілі взято під особисте зберігання та поміщено на територію Зарічненської районної ради». В свою чергу пояснює, що слідчий суддя дійшов неправильного (неправомірного) висновку про наявність станом на 29.05.2018 р. корпоративного спору між ОСОБА_10 і Кооперативом.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який просить задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення виходячи з наступного.

Згідно матеріалів судової справи та кримінального провадження, слідчим СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000095 від 24.05.2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України по факту зникнення двох автомобілів «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які належать СВСК «Селянський ліс».

З протоколу огляду місця події від 24.05.2018 року слідує, що під час огляду місця події 24 травня 2018 року в приміщеннях гаражів територіальної громади Зарічненського району в особі Зарічненської районної ради, що в смт Зарічне, вул. Центральна, 11, Рівненської області, вилучено автомобіль «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 для подальшого доставлення на територію Зарічненського ВП (а.с.5).
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у

підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з аналізу положення ч.1 ст.98 КПК України слідує, що лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність певних матеріальних об`єктів до кримінального провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення), він складає вмотивовану постанову про визнання їх та приєднання до кримінального провадження як речових доказів.

З матеріалів судової справи вбачається, що автомобіль марки «Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за СВСК « Селянський ліс», що стверджується повідомленням Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області №31/17-2173 від 13.06.2018 року.

Клопотання слідчого СВ Зарічненського ВП Зарічненьского ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 містить відомості про здійнення досудового розслідування з різними номерами, а саме №000095 від 23.05.2018 року та №0000095 від 23.05.2018 року.

Водночас до клопотання долучено витяг з ЄРДР № №0000095 від 24.05.2018 року.

Крім того, в клопотанні зазначено про те, що автомобіль «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 визнано постановою слідчого речовим доказом, однак до клопотання слідчого вказана постанова не додана, і слідчому судді не подавалась.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя , суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна , якщо особа, що його подала , не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим в клопотанні , слідчим та прокурором при його розгляді слідчим суддею , прокурором та представником апелянта при апеляційному розгляді не доведено необхідності арешту на вказане майно, а також не доведено належними доказами наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна.

Крім того , як вбачається з протоколу огляду місця події від 24.05.2018 року вказаний автомобіль був вилучений для доставлення на територію Зарічненського ВП і згідно пояснень прокурора ОСОБА_5 , данних ним при апеляційному розгляді, зберігається на зазначеній території, що свідчить про відсутність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді ухвалене у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому підстав для скасування ухвали не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про арешт автомобіля , залишити без зміни ,

а апеляційну скаргу Селянського виробничого сількогосподарського кооперативу «Селянський ліс» - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

______________ ___________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3