УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2013 року за № 0000635відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого,

- підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

13.04.2018 прокурор Чорнобаївського відділення Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, складеним слідчим Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області та затвердженим прокурором, про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння та на час внесення клопотання останній за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно клопотання ОСОБА_5 у серпні 2013 року, знаходячись на території власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно придбав шляхом повернення у свою власність, знайдену ним чарункову упаковку із 10 капсулами біло-червоного кольору, які залишилися від його покійних батьків, в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висноску експерта № 2/1691 від 23.10.2013 року містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - трамадол, загальною масою 0,498 г і незаконно зберігав його по місцю свого проживання з метою подальшого збуту. 19.10.2013 року, він близько 12-00 год. вищевказаний наркотичний засіб, незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту, переніс в АДРЕСА_1 і під час проведення контрольної та оперативної закупки, шляхом передачі з рук в руки, з корисливих мотивів незаконно збув ОСОБА_6 за 30 грн.
Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо вирішення зазначеного клопотання покладався на розсуд суду.
Розгляд клопотання проводився судом за відсутності законного представника, оскільки слідчим в якості законного представника ОСОБА_5 залучено спеціаліста-юрисконсульта Чорнобаївської селищної ради ОСОБА_7 без достатніх на те підстав (до вчинення діяння законний представник в передбаченому законодавством порядку не призначався).
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
В свою чергу, явка ОСОБА_5 , виходячи з положень ч.1 ст. 512 КПК України, з урахуванням відомостей, які містяться у висновку експерта, щодо характеру розладу психічної діяльності/психічного захворювання, судом визнана не обов`язковою.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Положення ч. 1 ст. 513 КПК України передбачають, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
В обґрунтування поданого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:
- рапорт оперуповноваженого Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 від 14 жовтня 2013 року про надходження інформації, що невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_9 збуває психотропну речовину "Трамадол" (а.с. 73);
- доручення заступника начальника СВ Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 про проведення слідчих (розшукових) дій (негласних слідчих (розшукових дій) в порядку ст. 40 КПК України, адресоване начальнику Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області (а.с. 74).
Суд звертає увагу на те, що на дорученні наявна дата 15.10.2013 року та вихідний номер 6431. Вхідний номер, будь-яка резолюція керівника на даному дорученні відсутні. Тобто нез`ясованою є обставина, кому доручено провести комплекс оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи, яка незаконно збуває психотропну речовину «трамадол», і чому своє доручення слідчий адресує керівнику відділу, не вказуючи безпосередньо виконавців.
- рапорт оперуповноваженого Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 , зареєстрований 19 жовтня 2013 року, про встановлення факту збування ОСОБА_5 пластикової пластини з капсулами «Трамадол» за грошові кошти в сумі 30 грн. громадянину ОСОБА_6 (а.с. 75);
- протокол за результатами контролю за вчиненням злочину № 890 н/т від 19 жовтня 2013 року, згідно якого 19 жовтня 2013 року близько 12 год. в смт. Чорнобай по вул. Гоголя ОСОБА_6 в ході проведення оперативної закупки придбав у ОСОБА_5 одну пластикову пластину з 10 капсулами було-червоного кольору психотропної речовини «Трамадол» за ціною 30 грн. (а.с. 76);

- протокол огляду та помітки грошових купюр від 19 жовтня 2013 року (а.с. 77);

- протокол огляду покупця та вручення грошових купюр від 19 жовтня 2013 року (а.с. 78), згідно якого комісія в складі оперуповноважених Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області в присутності понятих здійснили огляд громадянина зі зміненими даними ОСОБА_6 та для проведення оперативної закупки вручили йому грошові кошти в сумі 30 грн. ( номінали купюр 20 і 10 гривень).

При цьому суд звертає увагу, що належного доручення від слідчого на виконання даних слідчих дій оперуповноваженими, які їх виконували, суду не надано.

ОСОБА_6 вказаний у протоколі огляду покупця та вручення грошових купюр як особа зі зміненими даними. Проте суду будь-якої інформації про зміну даних особи прокурором під час розгляду клопотання не надано.

- протокол огляду предметів від 20 жовтня 2013 року, згідно якого заступником начальника СВ Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 в присутності понятих проведено огляд поліетиленового пакету з грошовими купюрами, вилученими під час допиту ОСОБА_5 в якості свідка. Виявлено дві грошові купюри номіналом 20 і 10 грн. Під час освітлення даних купюр ультрафіолетовим промінням на одній стороні виявлено напис блакитного кольору «Збут-2013» (а.с. 79);

- копії грошових купюр (а.с. 80);

- висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 23.10.2013 року № 2/1691, згідно якого надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, що знаходиться у капсулах червоно-білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Загальна маса наркотичного засобу становить 0,498 г (а.с. 82-85);

- протокол огляду предметів від 25 жовтня 2013 року, згідно якого заступником начальника СВ Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 в присутності понятих проведено огляд поліетиленового пакету, в середині якого виявлено частину чарункової упаковки із написом на ній «Трамадол-Здоров`я 10 капсул «UA/2073/01/01» із 10 капсулами біло-червоного кольору та фольгований згорток, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина. При огляді капсул встановлено, що дві з них є порожніми (а.с. 86);

- висновок судово-психіатричного експерта № 76/08-02 від 31.01.2018 року, згідно якого в ОСОБА_5 наявне хронічне психічне захворювання у формі пфропфшизофренії (шизофренії і легкої розумової відсталості) з стабільним дефектом і вираженими розладами адаптації, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними і на теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, та унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні ( а.с. 87-90).

Тобто як вбачається з наданих прокурором письмових доказів, основними доказами щодо вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння є документи щодо фіксування проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 КПК України, контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться, зокрема у формі контрольованої та оперативної закупка.

За ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Разом з тим, відповідної постанови прокурора про контроль негласної слідчої (розшукової) дії під час судового розгляду суду не надано, що не може не викликати сумніви у законності та правильності проведення контрольованої та оперативної закупки.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Судом у порядку ч.6 ст.22 КПК України було створено належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Однак сторона обвинувачення всіх необхідних належних та допустимих доказів для доведення законності проведення негласних слідчих дій та обґрунтованості підозри не надала, своїми правами в повному обсязі не скористалася.

У відповідності до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини закріплює принцип «плодів отруєного дерева», зокрема в рішеннях «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року.

Враховуючи зазначене суд визнає недопустимими доказами рапорт оперуповноваженого Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 , зареєстрований 19 жовтня 2013 року, протокол за результатами контролю за вчиненням злочину № 890 н/т від 19 жовтня 2013 року, протокол огляду та помітки грошових купюр від 19 жовтня 2013 року, протокол огляду покупця та вручення грошових купюр від 19 жовтня 2013 року, оскільки прокурором не доведено законність проведення таких дій.

Протокол огляду предметів від 20.10.2013 року, висновок експерта від 23.10.2013 року № 2/1691 та протокол огляду предметів від 25.10.2013 року суд також визнає недопустимими доказами як похідні від доказів, здобутих без належного рішення прокурора.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він особу стосовно якої розглядається клопотання знає лише, що звати його ОСОБА_12 , прізвища його не знає. Про те, що він вживав або вживає наркотичні засоби він не чув, по його стану видно, що з психічним здоров`ям у ОСОБА_12 не все гаразд, але практично його не знає.

Таким чином з показів свідка не вбачається будь-яких відомостей, які б підтверджували вчинення саме ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння.

Також прокурором заявлялося клопотання про допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_13 помер.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , відносно яких судом застосовано примусовий привід, в судове засідання доставлені не були. З довідки Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району № 1260 від 31.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 в с. Богодухівка (місце проживання вказано прокурором) не зареєстрований і не проживає. Згідно рапорту працівника Чорнобаївського відділення поліції вбачається, що свідок ОСОБА_14 на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тому доставлений приводом в судове засідання бути не може.

В подальшому прокурор відмовилась від допиту даних свідків, клопотання про допит інших свідків не заявляла.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано.

Крім цього, в клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 у серпні 2013 року, знаходячись на території власного будинку незаконно придбав, шляхом повернення у свою власність, знайдену ним чарункову упаковку з капсулами біло-червоного кольору, які залишились від його покійних батьків.

Вказані обставини, які сторона обвинувачення вважає доведеними, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки доказів на підтвердження вказаного суду не надано.

Слід зазначити, що за нормами кримінально-процесуального законодавства судовий розгляд у кримінальному провадженні має бути об`єктивним та неупередженим, у зв`язку з чим суд не наділений повноваженнями вимагати від прокурора надання тих чи інших доказів, за власною ініціативою досліджувати будь-які докази, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.
Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином в ході судового розгляду, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ наданий сторонами обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що по даному кримінальному провадженню стороною обвинувачення достатніх, належних та допустимих доказів на доведення причетності ОСОБА_5 до вчинення суспільно-небезпечного діяння органом досудового розслідування не здобуто та стороною обвинувачення суду не надано. В зв`язку з цим суд, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

За положеннями ч. ст. 513 КПК України встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного суд вбачає наявними підстави для відмови в задоволенні клопотання та закритті кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 17, 22, 86-87, 246, 372, 503, 505, 512-513, 516 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000635відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1