Справа № 464/3474/18
пр.№ 1-кс/464/1543/18
У Х В А Л А

11.07.2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області,

в с т а н о в и в :

10 липня 2018 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_2 від 05.07.18., в якій останній звертається до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова в порядку ст.ст.303-307 КПК України з проханням припинити бездіяльність Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, зобов*язавши останнього надати захисника для надання правової допомоги у суді по справі на бездіяльність ЛМП № 1 та у кримінальних провадженнях: № 0003348 від 17.10.16. і № 0000097 від 23.03.18.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.07.18. скарга була передана канцелярією суду у провадження слідчого судді ОСОБА_1 11.07.18.

Вивчивши подану скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідними параграфами 1 та 3 даної Глави Кримінального процесуального кодексу України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність саме органів досудового розслідування, зокрема слідчого, який здійснює досудове розслідування, та прокурора.

Чіткий перелік таких рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора визначено ст.303 КПК України.

Зазначений перелік суб*єктів, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується під час досудового розслідування, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області відповідно до ст.15 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.11. № 3460-У1 є суб*єктом надання безоплатної вторинної допомоги.

Вимоги ОСОБА_2 , викладені, як сам зазначає, у скарзі в порядку ст.ст.303-307 КПК України, стосуються бездіяльності Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, який не є суб*єктом, визначеним Главою 26, бездіяльність якого може бути оскаржена до слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

Частиною ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином з урахування подання ОСОБА_2 скарги до слідчого судді з вимогою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, що не входить до кола суб*єктів, рішення, дії чи бездіяльність яких може бути оскаржена в порядку КПК України, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за такою скаргою.

Проте стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
З огляду на викладене, відмова у відкритті провадження у зв`язку із оскарження бездіяльності Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, що не передбачене кримінальним процесуальним законом (кримінальним судочинством), не є обмеженням доступу до правосуддя.
Одночасно ОСОБА_2 слід роз*яснити, що порядок оскарження відповідних рішень про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги чітко закріплений у правилах ст.30 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.11. № 3460-У1.

Керуючись ст.303, 304, 369-372, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1