Ухвала
Іменем України
18 жовтня 2018 року
м. Київ
судова справа №609/795/18
провадження №51-8661ска18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 вересня 2018 року,
встановив:
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Апеляційний суд Тернопільської області постановою від 22 серпня 2018 року вказане рішення місцевого суду залишив без змін.
Не погоджуючись із постановленими в справі про адміністративне правопорушення судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась до касаційного суду зі скаргою.
Верховний Суд ухвалою від 13 вересня 2018 року, з огляду на положення Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення,

а також на рішення Конституційного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
Не погоджуючись із таким рішенням Верховного Суду, ОСОБА_4 знову звернулась до касаційного суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу Верховного Суду від 13 вересня 2018 року та задовольнити

в повному обсязі вимоги за її касаційною скаргою.
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства

є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
За правилами ст. 294 КУпАП постанову судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі

про адміністративне правопорушення.
Разом із тим, статтею 424 КПК України визначено перелік судових рішень,

які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. В цьому переліку відсутні як рішення судів, постановлені у справах про адміністративні правопорушення, так і рішення суду касаційної інстанції, постановлене за результатом розгляду касаційної скарги.
З огляду на викладене, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений повноваженнями здійснювати перевірку судових рішень у справах

про адміністративні правопорушення, а тому ці судові рішення не можуть

бути предметом перевірки касаційного суду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана

на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, статтями 424, 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 вересня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3