Справа № 203/3583/14-к
Провадження № 1-кп/0203/73/2018
У Х В А Л А
08.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 01.08.2013 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Адамівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.367 КК України

ВСТАНОВИВ:
10.01.2017 року, після скасування ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2016 року, якою було повернуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 прокурору, до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 367 КК України.
На адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_5 про визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню, яку останній вмотивовує тим, що на протязі 1999-2000 років відносно нього було порушено декілька кримінальних справ за ч.2 ст.148-5, ст.182 КК України (1960 року), які в подальшому були об`єднані в одне провадження. Всі вказані епізоди завершилися закриттям кримінальних справ за п.2 ст.6 КПК України(1960 року). Арешти майна здійснювалися в межах вказаних епізодів. Незаконність обшуків та арешту майна не отримали жодної правовій оцінки у вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2006 року, за яким, на думку ОСОБА_5 , його було незаконно засуджено за ч.5 ст.191 КК України. Фактично пограбування співробітниками правоохоронних органів майна керованого ним підприємства, привели к нанесенню йому особисто майнової та немайнової шкоди. Вважає, що вказані обставини за вимогами ч.1 ст.55 КПК України незаперечно доказують, що при досудовому розслідуванні у даному кримінальному провадженні він є потерпілою особою.
Крім того, від ОСОБА_5 надійшла скарга на бездіяльність слідчого і прокурора при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000180 від 01.08.2013 року, за якою він просить визнати бездіяльність слідчого і прокурора: щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 19.09.2013 року і клопотання від 28.04.2014 року, у відповідності з ухвалою слідчого судді від 24.11.2015 року у справі № 203/16979/15-к; щодо невиконання судових рішень, а саме: постанови Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 про скасування постанови про відмову у порушенні кримінальної справи; ухвали слідчого судді Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 21.10.2013 року, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.02.2014 року, ухвал слідчого судді Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська від 20.02.2014 року та від 24.11.2015року; щодо незабезпечення права на оскарження постанови від 30.01.2016 року про відмову у визнанні потерпілим; залишення без належної оцінки доказів, які ставили під сумнів факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст.367 КК України; не вирішення його клопотань згідно ухвали слідчого судді від 24.11.2015 року по справі № 203/16982/15-к. Також просить скасувати постанову слідчого від 30.01.2016 року про відмову у визнанні його потерпілим. Крім того, просить зобов`язати слідчого і прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000180 від 01.08.2013 року внести відомості до ЄРДР стосовно кваліфікації злочинів, які підлягають розслідуванню за ст.155-8 КК України (1960 року), а ч.2 ст.364 КК України та ч.2 ст.172 КК України(1960 року) та визнати факт проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти визнання ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що постановою слідчого ОВС від 30.01.2016 року ОСОБА_5 відмовлено у визнанні його потерпілим. ОСОБА_5 було засуджено за ч.5 ст.191 КК України вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2006 року до семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Під час досудового слідства були проведені обшуки у приміщенні ТОВ «Укрсібвіза», під час яких були вилучені предмети та документи підприємства. Відповідно арештоване під час досудового слідства майно фактично вибуло із власності засудженого та підлягало стягненню на користь держави. Вилучене майно було передано ОСОБА_4 до кімнати зберігання речових доказів, але через його недбалість було втрачене, тому вирок суду у частині конфіскації майна не виконаний, чим завдано шкоду охоронюваним законом державним інтересам. Вважає, що постанова слідчого є законною, ОСОБА_5 не є потерпілим по справі.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи прокурора.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року було розглянуто кримінальне провадження (№ 203/3583/14-к (провадження № 1кп/0203/251/2014) внесене до ЄРДР за № 0000180, яке надійшло з обвинувальним актом, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.367 КК України та вирішено звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити (т.4 а.с.18-20).
13.08.2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року(т.5 а.с. 1-4, т.64-7).
14.08.2014 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вказана заява ОСОБА_5 була повернута заявнику, оскільки останній не є учасником судового провадження, а тому не має права подавати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду. Зазначена ухвала була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2014 року, але зазначені ухвали були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2015 року, а справу направлено для повторного розгляду питання до суду першої інстанції (т.5 а.с. 73, 201-204, 266-267).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 року було скасовано ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, а справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Зазначена ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2015 року (т.6 а.с.71-73,114-116).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повернуто прокурору прокуратури Дніпропетровській області для усунення недоліків, а саме у зв`язку з тим, що до кримінального провадження № 0000180 не було залучено у якості потерпілого ОСОБА_5 та проведення слідчих дій у відповідності до вимог ст.56 КПК України, усунення недоліків досудового розслідування з врахуванням доводів скарг ОСОБА_5 .. Зазначена ухвала була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.11.2015 року.
Після повернення ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2015 року обвинувального акту за даним кримінальним провадженням прокурору, всі слідчі дії, які складалися з повідомлення про підозру ОСОБА_4 та його допиту, а також ухвалення постанови про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню, проведені за один день, тобто 30.01.2016 року. (т.7, а.с.60-63, 64-66, 68). Більш ніяких слідчих дії не проведено.
З матеріалів справи вбачається, що згідно листа слідчого ОСОБА_6 за вих.№ 17/1-361 від 30.01.2016 року, ОСОБА_5 направлено копію постанови від 30.01.2016 року про відмову у визнанні його потерпілим. Як слідує із скарги ОСОБА_5 , останній вищевказану постанову не отримував.
За ч.3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктом 5 ч.1 цієї статті, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 оскаржує постанову слідчого, щодо відмови у визнанні його потерпілим за даним кримінальним провадженням, суд, з метою захисту права ОСОБА_5 на справедливий розгляд його заяви, вважає за доцільне надати оцінку постанові слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню, яка ухвалена 30.01.2016 року та міститься у матеріалах кримінального провадження (т.7 а.с.68).
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Встановлено, що кримінальне провадження, яке внесене в ЄРДР за № 0000180, було відкрито по заяві ОСОБА_5 (т. 1 а.с.1), під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню ОСОБА_5 було ознайомлено з правами потерпілого та останній був допитаний як потерпілий, зазначався у процесуальних документах як потерпілий, тобто був чітко зазначений статус даної особи (т.1 а.с.8-13, т.3 а.с.26), що відповідно до ч.2 ст.55 КПК України забезпечило його права і обов`язки, як потерпілого.
Посилання слідчого у постанові від 30.01.2016 року на те, що майно, яке було заарештовано під час досудового слідства по кримінальній справі відносно ОСОБА_5 , фактично вибуло з власності останнього та підлягало стягненню на користь держави, тому ОСОБА_5 не може бути потерпілим по даному кримінальному провадженню, не може бути підставою для відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення прав ОСОБА_5 , як потерпілого, з боку слідчого Прокуратури Дніпропетровської області та прокурора Прокуратури Дніпропетровської області, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_5 щодо скасування постанови слідчого від 30.01.2016 року, за якою відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Суд приходить до висновку щодо залучення ОСОБА_5 у якості потерпілого по кримінальному провадженню № 0000180 від 01.08.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 по ч.1 ст.367 КК України.
Щодо інших вимог заявника, то зазначені ним рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора могли бути оскаржені ним під час досудового розслідування, а не на даній стадії кримінального провадження, відповідно до вимог ст.303 КПК України.
Керуючись ст. 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурора Прокуратури Дніпропетровської області при приведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000180 - задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 30.01.2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000180, - скасувати.
Визнати бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , що виразилась в усуненні ОСОБА_5 від участі при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000180 в якості потерпілого, порушенні його прав, як учасника кримінального провадження.
Залучити ОСОБА_5 у якості потерпілого до кримінального провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 01.08.2013 року стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням по ч.1 ст.367 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1