Провадження № 1-кс/537/555/2018
Справа № 537/2078/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки«Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , який був вилучений в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те що 14.05.2018 року близько 13:30 год., невстановлена особа, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , 1975 р. н., чим спричинила останній матеріального збитку на суму 559 грн. 14.05.2018 року відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000955 від 14.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 16.05.2018 року під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні, у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі письмової заяви, було вилучено протоколом проведення огляду місця події мобільний телефон марки «Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 . 16.05.2018 року у ході проведення досудового розслідування було винесено постанову про визнання та приєднання речового доказу, а саме: мобільного телефону марки «Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 . Враховуючи вищевикладене та те, що вилучений у гр. ОСОБА_5 мобільний те6лефон, являється речовим доказом, слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Старший слідчий відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. При цьому надав клопотання, згідно якого просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
ОСОБА_6 яка є власником майна, на яке слідчий просить накласти арешт в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, при цьому надала заяву згідно якої просить клопотання розглядати без її участі.
За викладених підстав, згідно з нормами ч.1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за їх відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що 14.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділенням ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості за № 0000655, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
З витягу вбачається, що 14.05.2018 року близько 13:30 год., невстановлена особа, шляхом вільного доступу, з квартири АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку мобільного телефону «Nokia» модель 105, чорного кольору, який належить ОСОБА_6 .
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
16.05.2018 року під час проведення огляду місяця події, у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі письмової заяви, було вилучено протоколом проведення огляду місця події мобільний телефон марки «Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 .
Постановою про приєднання речових доказів від 16.05.2018 року мобільний телефон марки «Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 визнано речовим доказом.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що слідчим з посиланням на наявні матеріали кримінального провадження належним чином доведено, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місяця події, може бути доказами у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» модель 105 ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , який був вилучений в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію даної ухвали вручити старшому слідчому відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_3 , прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та надіслати особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт,
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1