печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заяви,-

В С Т А Н О В И В :

18.12.2015 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою. Вказану скаргу мотивує тим, що він 05.12.2015 направив до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 за ч. 2 ст.382 КК України. Однак, всупереч ст. 214 КПК України, Генеральною прокуратурою України не були внесені відомості до ЄРДР за вказаною заявою. Таким чином, посилаючись на вищезазначені обставини та на положення ст.ст. 214, 303 КПК України, особа, яка подала скаргу просить слідчого суддю зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у вказаній заяві від 05.12.2015.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , в судове засідання з розгляду скарги не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_3 , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчим суддею визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 .

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином.

Разом з цим, враховуючи вимоги ст. 306 КПК України, відповідно до яких неявка слідчого в судове засідання, не перешкоджає розгляду скарги, принцип диспозитивності кримінального процесу, слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд скарги у відсутності представника Генеральної прокуратури України.

Вивчивши скаргу, дослідивши долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Згідно наявних в матеріалах справи даних, на адресу Генеральної прокуратури України надійшла вказана заява ОСОБА_3 від 05.12.2015 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 за ч. 2 ст.382 КК України.

Разом з тим, обставини чи відомості, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 за ч. 2 ст.382 КК України, і які підлягають внесенню до ЄРДР в заяві не зазначені.

Посилання особи, яка подала скаргу на наявність відомостей та даних про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 за ч. 2 ст.382 КК України, в доданих до заяви документах необґрунтовані.

Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заяви - відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1