ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/6/18 Справа № 202/4563/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001136 від 09.06.2017 року відносно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгороднє Дніпропетровської області, не працюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

особи яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини
07 червня 2017 року, в період часу з 06:00 по 17:20 годину, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_7 знаходився на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , де звернув увагу на комору, що розташована в під`їзді зазначеного будинку, вхідні двері якої обладнано одним замком, та яку мешканці квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку використовують для зберігання своїх матеріальних цінностей. Після чого, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, з метою усунення перешкод задля незаконного проникнення у приміщення, з використанням підручних предметів, відчинив замок вхідних дверей та незаконно проникнув всередину приміщення вказаної комори, звідки діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: велосипед марки AVANTI 29 Premier ALU Disk чорного кольору з полосами на рамі синього кольору та написом AVANTI зеленого кольору, після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1499/18 від 14.05.2018 року, потерпілому ОСОБА_10 злочинними діями ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на суму 5250,65 гривень.

07 квітня 2018 року, близько 13:30 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_7 знаходився біля буд.4 по вул. Б. Хмельницького у м. Дніпро разом зі своїм малознайомим ОСОБА_11 , у якого при собі був мобільний телефон марки Meizu U20 з IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору. Після цього, близько 13:35 години, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, не маючи наміру його повертати, під вигаданим приводом попросив у ОСОБА_11 , вказаний мобільний телефон, запевнивши останнього, що повернеться через декілька хвилин та віддасть його, на що ОСОБА_11 погодився та добровільно передав зазначений телефон ОСОБА_7 , який отримавши його, направився до приміщення навчального закладу, розташованого навпроти буд. АДРЕСА_4 . ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_7 , направленого на заволодіння його мобільним телефоном шахрайським шляхом, залишився чекати останнього на вулиці біля вищевказаного будинку, а ОСОБА_7 , залишив місце скоєння злочину, розпорядившись отриманим в результаті своїх злочинних дій майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1864/18 від 23.06.2018 року, потерпілому ОСОБА_11 своїми діями ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на суму 3587,46 гривень.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001136 від 09.06.2017 року відносно ОСОБА_7 , щодо вчинення суспільно небезпечного діяння за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та застосовано до ОСОБА_7 заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним режимом нагляду.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суддя першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечні діяння, кримінальні правопорушення, які підпадають під ознаки ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, внаслідок психічного захворювання, та на даний час не видужав і до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 просить змінити ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.08.2018 року відносно ОСОБА_7 та виключити посилання на спрямованість умислу, мету і мотив його діяння при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак неможливий у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх дій та керувати ними. Зазначає, що відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 135 від 26.07.2018р. ОСОБА_7 в період вчинення інкримінованого йому діяння, страждав та страждає психічним захворюванням в формі біполярного афективного розладу, яке позбавило ОСОБА_7 віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності ) та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння. З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформульованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Позиція учасників апеляційного провадження.

Заслухавши головуючого суддю, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду
Висновки суду 1 інстанції, що ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, оскільки в період інкримінованого йому діяння страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії параноїдної, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними в період інкримінованих діянь , а також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними на сьогоднішній день є правильними і суд обгрунтовано відповідно до вимог ч.2 ст.513 КПК України застосував примусові заходи медичного характеру.

В той же час, суд помилково зазначив в ухвалі суду про спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_7 при вчинені суспільно - небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 України, оскільки як обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора мотив злочину, вмотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини і прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними. А відповідно до висновоку судово психіатричної №138 від 09.08.2018 року ОСОБА_12 у період часу, який відноситься до часу вчинення інкримінованого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноідної. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься час вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
З цих підстав колегія суддів вважає, що доводи прокурора підлягають задоволенню, а тому в ухвалі суду першої інстанції необхідно виключити посилання на спрямованість умислу, мети і мотиву дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001136 від 09.06.2017 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України змінити.

Виключити з ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 , посилання на «спрямованість умислу, мету і мотив дій останнього при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України».

В іншій частині ухвали суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: