Справа № 750/7372/18
Провадження № 1-кс/750/2896/18
У Х В А Л А

20 липня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005386 від 18.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на предмет зовні схожий на ніж з маркуванням «К4063», який вилучений у ході огляду автомобіля марки ВАЗ 2107, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так з клопотання слідчого слідує, що 18.07.2018, о 04 годині 17 хвилин до Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від поліцейського ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №89 по проспекту Перемоги у м. Чернігові із застосуванням предмета зовні схожого на ніж, вчинив напад на поліцейських ОСОБА_7 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

За результатами проведеного огляду автомобіля марки ВАЗ 2107, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 був вилучений предмет зовні схожий на ніж з маркуванням «К4063», який в подальшому був поміщений до паперового конверту та опечатаний печаткою для довідок №1.

18.07.2018 винесена постанова про визнання у вказаному кримінальному провадженні речовим доказом предмет зовні схожий на ніж з маркуванням «К4063».

Речовий доказ предмет зовні схожий на ніж з маркуванням «К4063» є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження.

Крім цього, в рамках кримінального провадження планується звернення до суду з клопотанням про призначення комплексної судової дактилоскопічної експертизи та експертизи зброї на предмет холодної зброї та слідів рук. Враховуючи, що під час проведення вказаної експертизи експерту необхідно буде оглянути предмет зовні схожий на ніж з маркуванням «К4063» попередньо необхідно дотримуючись норм діючого законодавства забезпечити його належне та законне зберігання, тобто накласти на нього арешт.

Зважаючи на те, що предмет зовні схожий на ніж з маркуванням «К4063», який вилучений у ході огляду автомобіля марки ВАЗ 2107, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 18.07.2018 року, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, а саме зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та був об`єктом кримінально протиправних дій, з метою забезпечення збереження речового доказу, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт на вказане майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання належить відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проте слідчим у своєму клопотанні не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на разі вже визнано речовим доказом, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 про затвердження Поряду зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що само по собі виключає можливість такого майна бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Частина 8 даного Порядку зазначає, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження, а отже слідчий має право самостійно вирішувати, чи можливо таке майно, яке визнано ним речовим доказом, передавати на відповідне зберігання його власнику або ж взагалі повернути.

При цьому ч. 4 передбачає, що речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, все майно на яке необхідно накласти арешт, було вилучене в ході огляду та визнано речовим доказом.

А, відповідно ч. 2 ст. 100 КПК України регламентує, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1