Провадження № 1-КП/200/580/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001188, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, у справі за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.01.2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Звільнений по відбуттю строку покарання із залу суду,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001188 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, а тому обвинувачений може переховуватися від суду, також може впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов`язання, оскільки прокурором дане клопотання не вмотивоване, не обґрунтована підозра у вчиненні ним злочину, порушена процедура звернення з даним клопотанням, ризики не доведені і це не підтверджено доказами. Також, клопотання прокурора не містить достатність та допустимість доказів, не наведено підстав що до нього може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід.

Захисник також просив відмовити в клопотанні прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід - домашній арешт або особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, при цьому вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи особисте зобов`язання, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Станом на 30 жовтня 2018 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 09 листопада 2018 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитані свідки, не досліджені письмові докази, а наступна дата судового засідання призначена поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 20 листопада 2018 року.

При цьому, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, й перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Суд вважає, що вказані ризики, на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, вчиненого із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3-х до 7-ми років.

А тому, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_5 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт чи особисте зобов`язання, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто немає офіційного доходу, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий, а також, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки по справі не допитані, докази судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зв`язку із чим підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу також відсутні.
Вказане свідчить, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченого не зменшились і виправдовують продовження його тримання під вартою, а також відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_5 , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується.
На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 , а обраний запобіжний захід тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу

З приводу доводів обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт чи особисте зобов`язання, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такі запобіжні заходи не відповідають ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, й не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку, при цьому судом враховано відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду.

З приводу стверджень обвинуваченого про те, що прокурором клопотання про продовження строків тримання під вартою заявлено з порушенням процедури звернення, суд вважає, що дана обставина не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки відповідно до змісту ст.350 КПК України, під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом. Такі клопотання можуть стосуватися виконання певної процесуальної дії чи прийняття рішення з усіх питань, які мають значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прав і свобод усіх учасників судового провадження, передбаченого загальними засадами КПК.
При цьому, зазначена норма КПК не передбачає чіткого визначення форми такого звернення, а тому клопотання учасників судового провадження викладаються як в усній, так і письмовій формі.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 , що під час вирішення питання про запобіжний захід прокурором не доведено і не зазначено про обґрунтованість підозри та наявності доказів з цього приводу, достатність та допустимість доказів, свідків, суд не приймає до уваги, так як вирішення питання обґрунтованості підозри можливо лише під час досудового слідства, а під час судового розгляду учасники процесу надають суду докази доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, їх допустимості, які суд оцінює в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі. Викладення судом на стадії судового розгляду справи в будь-якій формі своєї думки щодо обгрунтованності підозри може бути розцінене учасниками процесу як упередженість.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на домашній арешт чи особисте зобов`язання, та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-177, 183-184, 193-194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 грудня 2018 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи особисте зобов`язання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1