Справа №212/5075/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001180 від 01.07.2017 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, не працює, раніше судимий: останній раз 10.06.2014 року за ст. 185 ч.3, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 27.07.2016 року умовно-достроково на 7 місяців 24 дні, без визначеного місця проживання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України,-

сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачуваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

30.06.2017 у денний час ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , знаходилися в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , не маючи власного житла, тимчасово мешкав з дозволу власників квартири - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Під час спілкування приблизно о 13.20 годин 30.06.2017 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в приміщенні спальної кімнати квартири за вказаною адресою, на ґрунті давніх конфліктних взаємовідносин, що виникли під час їх спільного відбуття покарання в місцях позбавлення волі, відбулася сварка.

Під час сварки, ОСОБА_8 дістав з правої кишені вдягнених на ньому шортів, лезо для будівельних ножів з саморобною паперовою рукояткою, обмотаною липкою стрічкою, яке носив при собі в господарчих потребах та почав демонстративно утримувати його в правій руці.

Оцінивши зазначені дії ОСОБА_8 як прояв агресії щодо себе, ОСОБА_5 вибив у нього з руки вказане лезо, яке впало на підлогу та тут же підняв його.

При спробі ОСОБА_8 повернути собі дане лезо для будівельних ножів, між ним та ОСОБА_5 відбулася боротьба, в процесі якої зазначені особи перейшли з приміщення спальні до прихожої кімнати зазначеного помешкання.

Обурившись поведінкою ОСОБА_8 у ОСОБА_5 раптово виникла гостра неприязнь до нього, та умисел на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні прихожої кімнати квартири АДРЕСА_1 , діючи з метою заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 13.25 годин 30.06.2017 умисно завдав ОСОБА_8 , який стояв звернутим до нього обличчям та намагався чинити опір, лезом для будівельних ножів, яке утримував у лівій руці - три удари в ділянку нижньої правої кінцівки, один удар в ділянку вказівного пальця лівої руки, а також два удари в ділянку голови та одного удару в шию.

Під час бійки ОСОБА_8 та ОСОБА_5 впали на підлогу та продовжуючи бійку перекотилися до прихожої у вказаній квартирі та в подальшому до під`їзду будинку, під час якої ОСОБА_5 завдав удари ОСОБА_11 в ділянку лівої стопи та ліву передню ділянку грудної клітини. Після цього ОСОБА_8 вийшов з під`їзду даного будинку на вулицю, та почувши погіршення здоров`я почав кликати про допомогу. Цього дня 30.06.2017 бригадою швидкої медичної допомоги, яка приїхала за викликом сторонніх громадян, ОСОБА_8 госпіталізований до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8 «ДОР», де йому було надано своєчасну медичну допомогу.

Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 були спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітини на рівні 6-го міжребір`я з подальшим пошкодженням 6-го сегменту лівої легені та розвитком гемопневмотораксу; 8 непроникаючих колото-різаних ран: у внутрішнього краю правої надбрівної дуги та зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, шиї в середній третині ліворуч, основної фаланги 2- го пальця лівої кисті, правої гомілки у верхній третині (3), лівої стопи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1392 від 17.08.2017 року, виявлені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді:

-непроникаючих колото-різаних ран: у внутрішнього краю правої надбрівної дуги та зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, шиї в середній третині ліворуч, основної фаланги 2-го пальця, лівої кисті, правої гомілки у верхній третині, лівої стопи - кожне окремо, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

-проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітини на рівні 6-го міжребір`я з подальшим пошкодженням 6-го сегменту лівої легені та розвитком гемо пневмотораксу, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 визнав, та суду пояснив, що в червні 2017 року він був у гостях у братів ОСОБА_12 , прийшов ОСОБА_8 , поставив телефон на зарядку та між ними виникла сварка, мотиву якої він не пам`ятає. Під час конфлікту ОСОБА_11 дістав канцелярський ніж, почав погрожувати йому. Між ними почалася бійка та він забрав ніж, наніс, не цілившись, декілька ударів ножем у різні частини тіла ОСОБА_8 . Під час бійки вони впали на підлогу та продовжували бійку. Лежачі вони перекотилися до прихожої кімнати та в цей час він наносив потерпілому удари ножем по різним частинам тіла. Послідовність нанесення ударів він не пам`ятає. В його діях умислу на вбивство ОСОБА_11 не було, не заперечував факту переобування в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що в червні 2017 року він прийшов додому до свого знайомого ОСОБА_12 , поставив телефон на зарядку, з ОСОБА_13 виник конфлікт, причину він не пам`ятає. ОСОБА_5 його вдарив в обличчя, він у відповідь вдарив ОСОБА_5 , після чого він з сумки дістав ніж. ОСОБА_5 вибив з його рук ніж, підібрав його та став наносити ним удари. Між ними продовжувалася бійка та ОСОБА_5 наносив удари ножем по різним частинам тіла. Під час бійки вони впали на підлогу у кімнаті, перекотилися до прихожої вказаної квартири, де ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів. Послідовність ударів не пам`ятає. Після цього, відчинилися вхідні двері та він покинув приміщення зазначеної квартири, вийшов з під`їзду, та відчув погіршення здоров`я почав кликати про допомогу. Претензій до ОСОБА_5 не має, просив призначити мінімальне покарання.
Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона лікар швидкої допомоги, за викликом швидкої допомоги, складається картка виклику, за якою вона зможе згадати події та обставини. В бригаді швидкої допомоги перебували фельдшери ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та водій. Прибули на виклик 30 червня 2017 року о 13.45 годині, по АДРЕСА_2 , невідома їй жінка допомагала йти потерпілому - ОСОБА_8 , який мешкає ОСОБА_17 , б. 24, йому був встановлений діагноз проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва, пневмоторакс, множинні колото різані рани, поверхові рани до 1 см. Потерпілий пояснював, що близько 50 хв. назад, двоє невідомих чоловіків напали на нього та порізали його ножами, у нього були порізи на руках, ногах, шиї. Потерпілого поклали до карети швидкої допомоги, він був свідомий, надали першу допомогу та доставили до лікарні, його відразу підняли до операційної.

Свідок ОСОБА_18 , пояснив, що він перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_5 , якого він характеризує позитивно. Потерпілого ОСОБА_11 характеризує з негативної сторони, він схильний до скоєння злочинів. В червні 2017 року, в обід він прийшов в гості до братів ОСОБА_12 , там були два брата ОСОБА_12 , ОСОБА_5 . На той час ОСОБА_19 жив у ОСОБА_12 . Він забрав ОСОБА_20 та вони пішли на вулицю випили горілки, коли повертались, він бачив як швидка допомога забирала ОСОБА_8 . Зайшли в під`їзд там він побачив сліди крові на стінах. В приміщенні квартири крові він не бачив, ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_8 на нього кидався з канцелярським ножем, він забрав ніж і вигнав ОСОБА_8 з квартири. Потім ОСОБА_5 викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він влітку 2017 року перебував дома з братом ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , з якими дружні стосунки. ОСОБА_8 його знайомий. Він з ОСОБА_23 вийшов вживати горілку, коли поверталися, побачив в під`їзд сліди крові, зайшовши в квартиру ОСОБА_24 сказав, що приходив ОСОБА_25 , вони посварились, ОСОБА_11 кидався на нього з ножем, потім приїхала поліція і забрали ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_10 , пояснив, що ОСОБА_8 його знайомий, він вживає наркотичну речовину. Влітку 2017 року перебував дома з братом ОСОБА_27 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , з якими дружні стосунки. ОСОБА_18 і його брат пішли на вулицю вживати горілку, він залишився дома, спав, коли проснувся, то дізнався, що приходив ОСОБА_8 , який посварився з ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_28 , пояснив, що він знайомий з ОСОБА_21 , якого характеризує з позитивної сторони, з ОСОБА_8 знайомий, характеризує його з негативної сторони. ОСОБА_5 йому повідомляв, що захищався від ОСОБА_8 , свідком подій не був.

Свідок ОСОБА_29 , в суді пояснив, що про події злочину відомо зі слів знайомих ОСОБА_5 характеризує з позитивної сторони, ОСОБА_8 з негативної сторони.

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що вона свідком подій не була, ОСОБА_5 характеризує з позитивної сторони.

В судовому засіданні досліджувалися письмові докази, що надані стороною обвинувачення, так відповідно до витягу з кримінального провадження №0001180, відомості по ЄРДР внесені 01.07.2017 року за правовою кваліфікацією ст.15 ч. 3, ст. 115 ч. 1 КК України (а.с.103 том 1), з картки первинного обліку вбачається, що 30.06.2017 року ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження (а.с.104 том 1).

З протоколу огляду місця події від 30.06.2017 року, вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості біля будинку 26 вул. Тухачевського м. Кривого Рогу, біля бордюрного каменю маються три сліди бурого кольору схожі на кров (а.с.106-109 том 1), з протоколу огляду місця події від 30.06.2017 року, вбачається, що місцем огляду є 4 під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено предмет схожий на ніж та сліди бурого кольору (а.с.110-113 том 1), з протоколу огляду місця події від 30.06.2017 року та фото таблиць до даного протоколу, вбачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено шкарпетки зі слідами бурого кольору (а.с.114-125 том 1), відповідно до заяви ОСОБА_9 огляд житла проведено за його згодою (а.с.105 том 1). Відповідно до довідки від 01.07.2017 року ОСОБА_8 отримав проникаюче колоте-різане поранення (а.с.126 том 1);

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 01.07.2017 року убачається, що ОСОБА_5 був затриманий о 10.15 годині, був одягнутий у футболку синього кольору з вставками білого та червоного кольору, джинсові штани синього кольору, спортивні штани сірого кольору, кросівки сірого кольору. На джинсових штанах виявлено плями бурого кольору, що схожі на кров: на правій штанині на висоті 80 см., від нижнього краю та на лівій штанині на висоті 50 см., від нижнього краю. Під час особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: джинсові штани синього кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Криворізького ВП.(а.с.150 -151 том1).

З висновку експерта №1097 від 03.07.2017 року видно, що на тілі ОСОБА_5 будь-яких об`єктивних ознак, які могли б свідчити про наявність тілесних ушкоджень на момент огляду не виявлено (а.с.159 том 1).

З висновку експерта №122 від 03.07.2017 року убачається, що кров ОСОБА_5 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізостеролгічною системою АВ0 (а.с.164-165); з висновку експерта №133 від 11.07.2017 року убачається, що кров ОСОБА_8 належить до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А за ізостеролгічною системою АВ0 (а.с.182-183), відповідно до висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння 30.06.2017 року ОСОБА_5 на час огляду о 19.25 год. перебуває у стані гострої інтоксикації + канабіноуза (а.с. 189 том 1), з карти виїзду швидкої медичної допомоги від 30.06.2017 року, вбачається, що ОСОБА_8 встановлено попередній діагноз проникаюче ножове поранення та доставлений до 2 міської лікарні о14.25 годин (а.с.190 том 1).

Висновок експерта № 135 від 03.08.2017 рок вказує на те, що кров на змивах (об`єкти №№ 1-3) та шкарпетках (об`єкти №№ 4,5) належить людині; при серологічному дослідженні в об. № 1 виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, в об`єктах №№ 4,5 виявлений тільки антиген Н. Виявлені властивості можуть належати особі групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_8 . В зв`язку з тим, що антиген В в слідах на шкарпетках (об`єкти №№ 4,5) та змиві (об`єкт № 1) не виявлений, висловитись про можливість походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виявилось не можливо; при серологічному дослідженні в об`єктів №№ 2,3 виявлені антигени А і Н. Оскільки для дослідження не доставлені контролі предметів-носіїв (змиви з ділянок, що знаходилися в безпосередній близькості від плям крові), зробити висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки марлевих серветок - змивів з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров на зазначених змивах може походити від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, або бути змішаною кров`ю осіб груп крові з будь-яким сполученням вказаних антигенів. Якщо ж мав місце вплив предмета-носія на одну із використаних ізогемаглютинуючих сироваток (зокрема, сироватку анти- А), походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО не може бути виключеним, а таким міг бути потерпілий ОСОБА_8 (а.с.196-201 том 1).

У висновках експертизи № 134 від 03.08.2017 року експертом зазначено, що на штанях (об`єкти №№ 1,3), представлених для дослідження, встановлена наявність крові; в об`єктах №№ 2,4 наявність крові не встановлена. Кров на штанях (об`єкти №№ 1,3) належить людині; при серологічному дослідженні об`єктів виявлений тільки антиген Н. Виявлена властивість може належати особі групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_8 . В зв`язку з тим, що антиген В в слідах на штанях не виявлений, висловитись про можливість походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виявилось не можливо (а.с.203-207 том 1).

Відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 128 від 13.07.2017 року, ОСОБА_5 хронічним захворюванням не страждав і не страждає. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, тоді міг віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. В даний час він також може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 210-213 том 1).

Висновок експерта №974 від 19.08.207 року свідчить про те, що при цитологічному дослідженні встановлено, що кров в об`єкті №1 в слідах на прозорому папері, в який був обгорнутий клинок ножа належить особі чоловічої генетичної статі, при серологічному досліджені крові виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВО. Статеву і групову належність крові в об`єкті №2 в слідах на рукоятці предмета схожого на ніж і в об`єкті №6 на шнурку визначити не представилось можливим через деструктивні зміни ядер формених елементів (об`єкт №4), відсутність формених елементів крові в препаратах (об`єкт №6) та невиявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВО.

Отримані результати цитологічного і серологічного дослідження не виключають можливості походження крові в об`єкті №1 в слідах на прозорому папері, в який був обгорнутий клинок предмета, схожого на ніж, від особи (осіб) чоловічої генетичної статі групи крові 0 з ізогемаглю- тинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, яким в даному випадку є потерпілий ОСОБА_8 , беручі до уваги групову характеристику його крові.

Дані про походження крові в об`єкті №1 в слідах на прозорому папері, в який був обгорнутий клинок предмета, схожого на ніж, від підозрюваного ОСОБА_5 не отримані, оскільки при проведеному дослідженні не виявлено антиген В ізосерологічної системи АВО, який є основним групоспецифічним антигеном його групи крові.

Висловитись про походження крові в об`єкті № 2 в слідах на рукоятці предмета схожого на ніж і в об`єкті № 6 на шнурку не представляється можливим, оскільки не вдалось визначити статеву і групову приналежність крові (а.с.221- 225 том 1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.07.2017 року, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 показав та розповів на місці про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

За висновками судово-медичної експертизи № 1392 від 17.08.2017 року потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження локалізація яких була наступною: проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітини на рівні 6-го міжребір`я з подальшим пошкодженням 6-го сегменту лівої легені та розвитком гемо- пневмотораксом. Непроникаючі колото-різані рани (8): у внутрішнього краю правої надбрівної дуги та зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, шиї в середній третині ліворуч, основної фаланги 2-го пальця лівої кисті, правої гомілки у верхній третині (3), лівої стопи.

Виявлене у нього ушкодження у вигляді: проникаючої колото- різаної рани лівої половини грудної клітини на рівні 6-го міжребір`я з подальшим пошкодженням 6-го сегменту лівої легені та розвитком гемо- пневмотораксом - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя пункт 2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.

Виявлені у нього ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран: у внутрішнього краю правої надбрівної дуги та зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, шиї в середній третині ліворуч, основної фаланги 2-го пальця лівої кисті, правої гомілки у верхній третині, лівої стопи - кожне окремо за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день), - пункт .2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.

Локалізація виявлених тілесних ушкоджень була наступною: проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітини на рівні 6-го міжребір`я по середньо-пахвовій лінії з подальшим пошкодженням 6-го сегменту лівої легені та розвитком гемо- пневмотораксу.

Непроникаючі колото-різані рани (8): у внутрішнього краю правої надбрівної дуги та зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, шиї в середній третині ліворуч, основної фаланги 2-го пальця лівої кисті, правої гомілки у верхній третині від передньої поверхні з переходом на внутрішню поверхню (3), по зовнішній поверхні верхньої третини лівої стопи.

Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про те, що ушкодження у нього виникли від ударної дії твердого предмету з обмежене подовгуватою контактуючою поверхнею, що мав гостро-ріжучий край, які могло бути лезо клинка ножа.

Характер виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілого, свідчить, що термін їх виникнення відповідає 30.06.2017 року.

Потерпілому було завдано не менш 9-ти прикладень фізичної сили травмуючим предметом в ділянки: лівої половини грудної клітини рівні 6-го міжребір`я; у внутрішнього краю правої надбрівної дуги та зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, шиї в середній третині ліворуч основної фаланги 2-го пальця лівої кисті, правої гомілки у верхній лівої стопи.

Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить що ушкодження у нього виникли від ударної дії твердого предмета обмежено-подовгуватою контактуючою поверхнею, що мав гостро-ріжучий край, яким могло бути лезо клинка ножа.

Під час отримання тілесних ушкоджень потерпілий був звернутий до предмету травми наступними ділянками: обличчям, половиною шиї, лівою половиною грудної клітини, лівою кистю, гомілкою та лівою стопою.

3 наданої медичної документації на ім`я потерпілого відомо, що розмір проникаючої, колото-різаної рани на грудній клітини ліворуч - 2,5x0,5 см. Подальші судово-медичні дані та розміри інших ран, напрямок та глибину ранового каналу - відсутні.

У медичному закладі у потерпілого лабораторний аналіз крові на вміст алкоголю - не проводився. Однак відомо, що тест «Алконт-М» № 3465 від 30.06.17р. - 0,0 проміле.

Об`єктивні судово-медичні дані за нанесення тілесних ушкоджень потерпілому одним або кількома травмуючими предметами - відсутні.

Послідовність спричинення тілесних ушкоджень могла бути різноманітна. Тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу.(а.с.232-236 том 1).

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.08.2017 року, потерпілий ОСОБА_8 показав та розказав на місці про обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с.237-238 том 1), які узгоджуються з наданими показами у судовому засіданні. Водночас потерпілим у судовому засіданні не зазначено про завдання удару ОСОБА_5 у спину та факт завдання тілесного ушкодження ОСОБА_8 у спинну не підтверджено висновком судово-медичної експертизи потерпілого № 1392 від 17.08.2017 року.

Відповідно до судово-медичної експертизи № 1412 від 18.08.2017 року, (а.с.241-243 том 1). вбачається, що беручи до уваги дані про травмуючий предмет, ділянки прикладення фізичної сили - можливо зробити підсумок, що механізм їх утворювання не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи анатомічну локалізацію, характер виявлених у потерпілого ушкоджень, дані за травмуючий предмет, кількість прикладень фізичної сили - можливо зробити підсумок, що механізм їх утворювання не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, від 15.08.2017 року.

За протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.08.2017 року (а.с.244 -245 том 1) ОСОБА_8 , впізнав ніж, яким на запитання слідчого, чи впізнає він серед пред`явлених йому речей ніж, яким 30.06.2017 року ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 спричинив йому тілесні ушкодження, на що потерпілий ОСОБА_8 заявив, що він впізнає ніж під №2 як ніж, яким ОСОБА_5 спричинив 30.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_4 йому тілесні ушкодження. Впізнає його по руків`ю ножа, перемотаному білим папером та липкою стрічкою, довжині леза та загальним ознакам.

Постановою слідчого від 01.07.2017 року шкарпетки зі слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, ніж зі слідами бурого кольору, кепку темно-синього кольору, джинсові брюки з нашаруванням РБК визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Криворізького ВП ГУНП. (а.с. 166 том 1).

Постановою слідчого від 21.08.2017 року, зразки крові ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_5 , залишки змивів та витяжки на фрагментах марлі визнано речовими доказами у провадженні (а.с.247 том 1).

Підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 21.08.2017 року з 15 ч. 3, ст. 115 ч. 1 КК України на ст.15 ч. 2 ст. 115 ч. 1 КК України (а.с.253-254 том 1).

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Під час розгляду даного кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, безпосередньо дослідив подані докази, оцінив їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

За вимогами ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За правилами частин 2 та 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Оцінюючи докази, необхідно керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У відповідності до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.15 КК України, замахом на вчинення злочин є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ч.2 ст.24 КК України, умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Замах на вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Замах на вбивство може бути вчинено лише при наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлено, замах на вбивство відсутній, а вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел слід вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, ставлення до настання смерті проявляється в необережності.

Отже, замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Судова практика для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів їм необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Оцінюючи зібрані у провадженні докази в їх сукупності, співставляючи отримані в ході судового розгляду покази обвинуваченого, потерпілого та свідків подій, що відбулися 30.06.2017 року у квартири АДРЕСА_1 , приймаючи до уваги кількість нанесених тілесних ушкоджень та їх локалізацію, та аналізуючи їх у співвідношенні одне із одним, а також письмовими доказами у провадженні, колегія суддів дійшла висновку, що стороною обвинувачення не було доведено та не встановлено в ході судового розгляду умислу ОСОБА_5 , направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 та бажання і передбачення обвинуваченого наслідків своїх дій у вигляді смерті потерпілого.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений знайомий із потерпілим тривалий час. Між ними іноді виникали конфлікти, іноді призводили до їх бійки, проте не тягли за собою наслідків, що передбачали б кримінальну відповідальність. Також, було встановлено, що до інкримінованих ОСОБА_5 подій, останній не висловлював погроз в адресу ОСОБА_8 .

Зазначене підтверджується свідченнями потерпілого ОСОБА_8 та допитами свідків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що локалізація ударів не була визначеною ОСОБА_5 раніше, удари були завдані неприцільно, спонтанно у ході сварки та штовханини із потерпілим у різні частини тіла.

Досліджені судом письмові докази доповнюють заслухані судом свідчення свідків, потерпілого та підтверджують факт спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , тобто наслідки його дій, проте ані кожний окремо, ані у своїй сукупності не підтверджують наявність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого та передбачення (бажання) настання наслідків у вигляді його смерті.

Про відсутність у обвинуваченого наміру позбавити ОСОБА_8 життя свідчать характер взаємовідносин між ними, факт завдання обвинуваченим не одного удару, а 8 непроникаючих колото-різаних ран у різні частини тіла, і припинення злочинних дій за відсутності перешкод для їх продовження.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 завдаючи потерпілому тілесні ушкодження діяв з умислом, направленим саме на заподіяння тілесних ушкоджень, а не смерті потерпілого.

За встановлених обставин, дослідивши докази безпосередньо, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості, достовірності доказів, а у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України кваліфіковано невірно, дії обвинуваченого слід перекваліфікувати на ч.1 ст.121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України доведена повністю.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює. До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також думку потерпілого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо досягти лише в умовах ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, проте у мінімальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України.

Суд переконаний, що саме зазначене покарання, із урахуванням особи обвинуваченого та інших встановлених обставин, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 337, 368, 370, 373, 374 КПК України, судова колегія

ухвалила:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання з 01.07.2017 року.

Речові докази зразки крові ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_5 , залишки змивів та витяжки на фрагментах марлі, ніж та одяг, які зберігаються в камері схову Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити, ДВД диски залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3