Номер провадження: 11-сс/785/819/18
Номер справи місцевого суду: 522/6108/18 , 1-кс/522/6944/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року, якою клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA CAMRY», 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 задоволено, а в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовлено,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA CAMRY», 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу суду скасувати , у задоволенні клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на автомобіль відмовити. Даний автомобіль належить дружині ОСОБА_8 ОСОБА_9 , яка є власницею автомобілю, тобто вказане рухоме майно набуте упродовж шлюбу зазначених осіб. Кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя за особисті кошти якого воно придбане. ОСОБА_8 та його захисник пояснили суду, що зазначений автомобіль не належить ОСОБА_8 , а є особистою власністю ОСОБА_9 тому що був придбаний та подарований їй особисто її батьком, тому автомобіль зареєстроване саме на дружину та вона є титульним власником цього майна. Вони надають суду копії засвідчених належним чином заяви ОСОБА_10 , батька ОСОБА_9 від 08.05.2018 року; заяву ОСОБА_11 від 08.05.2018 року, заяву ОСОБА_9 від 08.05.2018 року, які просить дослідити в судовому засіданні та надати їм відповідної оцінки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляції та просили про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали суду, старший слідчий першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_12 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту арешт квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_8 , та автомобілю марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.
Першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001582, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що головний спеціаліст відділу ринкового нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_8 , будучі службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди з використанням наданого йому службового становища, вчинив злочинне діяння, яке дискредитує його, як працівника служби Держпродспоживслужби України, набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області, суттєвим чином підірвало авторитет та престиж правоохоронних органів в Одеській області.
Так, головний спеціаліст відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_8 у першу половину дня 15.11.2017 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , в якому підприємницьку діяльність з продажу дитячих іграшок здійснює ФОП ОСОБА_13 , повідомив останньому, що найближчим часом збирається провести перевірку дотримання ним Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». ОСОБА_8 в ході розмови з ОСОБА_13 зазначив, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наявні суттєві порушення, що за результатами перевірки, потягне за собою накладення штрафних санкцій на суму біля 50 000 60 000 гривень та висунув вимогу останньому надання неправомірної вигоди.
Після цього, в той же день, 15.11.2017 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , в якому також здійснює підприємницьку діяльність з продажу дитячих іграшок ФОП ОСОБА_13 , ОСОБА_8 створюючи умови для одержання від ОСОБА_13 неправомірної вигоди, повторно зауважив, що штрафні санкції по двом магазинам будуть складати значну суму. Вказане ОСОБА_13 сприйняв як реальну загрозу його підприємницької діяльності та розуміючи, що реалізація його законних прав не можлива без надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, вимушено надав згоду на такі умови про що повідомив ОСОБА_8 .
В подальшому, не погоджуючись з незаконними вимогами ОСОБА_8 , ОСОБА_13 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинене службовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області кримінальне правопорушення.
Для реалізації умислу на одержання від ФОП ОСОБА_13 неправомірної вигоди, ОСОБА_8 вжив заходів щодо включення до секторного плану державного ринкового нагляду на 2018 рік планову перевірку характеристик продукції, що розповсюджується ФОП ОСОБА_13 у АДРЕСА_3 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та по АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).
Відповідно до наказів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 646 та № 647 від 28.03.2018 та направленням за № 499, № 500 від 28.03.2018 головними спеціалістами відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ОСОБА_8 та ОСОБА_14 з 03.04.2018 по 04.04.2018 проведено відповідні перевірки, у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , після проведення яких, повідомлено ФОП ОСОБА_13 про виявлені порушення п.п. 10, 11, 18, 37, 44, 52, п. 2 додатку 5 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого Постановою КМУ № 515 від 11.07.2013 по чотирьом найменуванням продукції.
05 квітня 2018 року, близько 15 години 05 хвилин у фойє міні готелю за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 в ході зустрічі з ФОП ОСОБА_13 , повідомив останнього, що відносно нього будуть накладені штрафні санкції у розмірі близько 100 000 (ста тисяч) гривень, тобто по 25 000 (двадцять п`ять) тисяч гривень за одну позицію товару.
ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ФОП ОСОБА_13 , висловив йому вимогу надання до вечора 05.04.2018 грошових коштів у якості неправомірної вигоди у розмірі 6 000 (шести тисяч) гривень за сприяння у зменшенні загальної суми штрафних санкцій зі 100 000 (ста тисяч) гривень до 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень. У разі відмови надати вказану неправомірну вигоду до ФОП ОСОБА_13 будуть застосовані штрафні санкції у розмірі близько 100 000 (ста тисяч) гривень.
Розуміючи, що відмова від надання неправомірної вигоди є фактичною передумовою здійснення перешкод з боку ОСОБА_8 у здійсненні законної підприємницької діяльності для ФОП ОСОБА_13 , останній вимушено погодився на неправомірні вимоги ОСОБА_8
05.04.2018 о 20 годині 05 хвилин у приміщенні фойє міні готелю за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 одержав від ФОП ОСОБА_13 обумовлену раніше неправомірну вигоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень за притягнення ФОП ОСОБА_13 до адміністративної відповідальності, а саме штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, після чого був затриманий співробітниками правоохоронних органів.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 06.04.2018 ОСОБА_8 о 20 год. 15 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.
Підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується показами свідка ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події, протоколом освідування, результатами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими доказами, які в сукупності підтверджують обставини кримінального правопорушення.
ОСОБА_8 вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнає.
У вчиненні тяжкого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Одеса, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працюючий на посаді головного спеціаліста відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_8 належить квартира АДРЕСА_1 .
Під час розгляду клопотання прокурора наведених правових підстав та мети арешту квартири АДРЕСА_1 не встановлено.
З наданих адвокатом ОСОБА_7 документів квартира не належить підозрюваному ОСОБА_8 .
Власник квартири ОСОБА_15 в рамках вказаного кримінального провадження не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, що унеможливлює накладення арештк на майно з метою забезпечення можливої його конфіскації.
Більш того питання про відмову в накладенні арешту на квартиру ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується.
З 15.06.1985 ОСОБА_8 перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , яка є власницею автомобілю марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 » (дата набуття права власності 19.04.2006). Вказане рухоме майно набуте упродовж шлюбу зазначених осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно змісту положень ст. 60 та 63 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям у період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, виховання дітей, хвороба тощо) самостійного заробітку, та вони мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання даним майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Враховуючи зазначене, рухоме майно, набуте за час шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є їхньою спільною сумісною власністю, та ОСОБА_8 має такі ж права на володіння, користування і розпоряджання даним майном, як і його дружина.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та повідомив, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення можливості конфіскації майна, як виду покарання за ч.3 ст.368 КК України.
Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати для накладення арешту на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Слідчий суддя дослідивши клопотання слідчого з урахуванням встановлених обставин прийшов до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
У ухвалі слідчий суддя вказав, що вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити, оскільки надані матеріали свідчать про те, що арешт даного майна має суттєве значення для встановлення важливих обставин по кримінальній справі.

Як вбачається з постанови суду, слідчий суддя, перевіривши наявність достатніх підстав про необхідність арешту майна, яке вилучено у ході проведення обшуку, обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Але суд визначаючи всі підстави для арешту автомобіля не визнав, в чому саме полягає цей арешт, що робить неможливим виконання даного рішення.

При таких обставинах прийняте рішення підлягає скасуванню в даній частині з винесенням нової ухвали.

Обговорюючи характер майна на якій ставиться питання про накладення арешту і то, що їм користуються усі члени сімї, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт в частині заборони переоформлення, реалізації вказаного автомобіля і передачі його іншим особам (крім власника).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що дана ухвала суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 163, 392,400, 407,422 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА :

Апеляцію адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 травня 2018 року, якою клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA CAMRY», 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 задоволено, а в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовлено з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвал скасувати .
Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «TOYOTA CAMRY», 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково, заборонити продаж, відчуження, переоформлення вказаного автомобіля і передачі його іншим особам для користування (крім власників).

Даний автомобіль «TOYOTA CAMRY», 2004 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , передати на відповідне зберігання ОСОБА_9 .
В частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовлено з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвал без змін.
Ухвала є кінцевою і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2