Справа № 278/864/18
В И Р О К
Іменем України
11 травня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого вантажником ТОВ "Мегабуд", неодруженого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
30 березня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000131.
З угоди вбачається, що в перших числах липня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в полі неподалік с. Левків Житомирського району, помітив дві рослини коноплі, і у нього виник умисел на незаконне (в порушення Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори") придбання наркотичного засобу для особистого вживання шляхом куріння без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 в цей час та місці зірвав руками з вказаних рослин роду Коноплі листя, тим самим незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб канабіс, який, зберігаючи при собі, громадським транспортом із с. Левкова Житомирського району перевіз до м. Житомира та переніс до свого місця проживання, до квартири АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись у вищевказаній квартирі, листя коноплі висушив та руками подрібнив, тим самим незаконно виготовив без мети збуту в невстановленій кількості, однак більше 32,923 г наркотичного засобу канабіс, який згідно із Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі Перелік), віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, частину якого періодично вживав шляхом куріння, а іншу частину загальною масою 32,923 г незаконно зберігав без мети збуту за місцем свого проживання до його вилучення 07.03.2018 під час проведення обшуку працівниками поліції.
Крім цього, 10.02.2018 близько 11 години ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля будинку № 14 по вул. О.Шахрая в с. Левкові Житомирського району, в якому ніхто не проживає, помітив дві сухі рослини коноплі, і у нього виник умисел на повторне незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання шляхом куріння без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 в цей час та місці руками вирвав дві сухі рослини роду Коноплі, від яких відокремив кореневище та поклав до двох поліетиленових пакетів, тим самим незаконно повторно придбав наркотичний засіб канабіс, який згідно із Переліком віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та незаконно зберігаючи при собі переносив по с. Левків, де поблизу будинку № 10 по вул. О.Шахрая працівниками поліції під час проведення огляду в період часу з 15 год. 28 хв. по 16 год. 10 хв. у нього було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 100,122 г, який ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі без мети збуту.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, перевезення, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту та за ч. 2 ст. 309 КК України як повторне незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту та узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України сторони визначили остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років шести місяців позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Інкриміновані ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він незаконно придбав, перевозив, виготовив та зберігав наркотичний засіб канабіс, за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він повторно незаконно придбав та зберігав такий наркотичний засіб.
Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України, є злочинами середньої тяжкості, у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названих злочинів. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК України.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, угода також містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання вимог угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням, відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого, який не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Також при визначенні покарання за ч. 2 ст. 309 КК України сторони врахували наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_4 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого. Речові докази підлягають знищенню.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000131 угоду про визнання винуватості від 30 березня 2018 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 309 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 2002 (дві тисячі дві) гривні судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.
Після набрання вироком законної сили речові докази: два поліетиленові пакети із сухими рослинами, паперовий згорток із подрібненою речовиною зеленого кольору, два поліетиленові пакети із подрібненою речовиною зеленого кольору, передані в кімнату зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1