Справа № 577/4879/17
Провадження № 1-кп/577/100/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 1) 12.10.1984 року Конотопським міським судом за ст.ст. 140 ч.2, 81 ч.3, 42 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна; 2) 18.07.1988 року Конотопським міським судом за ст.ст. 208 ч.2, 140 ч.1, 206, 42 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 3) 09.12.1991 року Конотопським міським судом за ст. 140 ч.2 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; 4) 16.06.1998 року Конотопським міським судом за ст. 140 ч.2 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; 5) 21.04.2001 року Конотопським міським судом за ст.ст. 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 16.12.2010 року Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 185 ч.5, 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, звільнився 23.02.2016 року на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду від 15.02.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 24 дні, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений 30 вересня 2017 року близько 22 год. ОСОБА_6 перебував біля сміттєвих баків поблизу ринку| Олександрівський з боку вул. Ярмаркової в м. Конотоп. В цей час до нього підійшли раніше незнайомі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які жартома запитали в нього, що він шукає у смітнику. У відповідь ОСОБА_6 вилаявся на їхню адресу нецензурною лайкою та став йти в напрямку вул. Олександрівської в м. Конотоп. У свою чергу ОСОБА_5 , будучи обуреним та маючи намір з`ясувати причину такої поведінки ОСОБА_6 , пішов слідом за ним та наздогнав його по вул. Олександрівській в м. Конотоп неподалік від входу до ринку Олександрівський. У цей час ОСОБА_6 , побачивши поряд із собою ОСОБА_5 , різко розвернуся до нього та безпричинно, утримуючи у правій руці кухонний ніж, несподівано для останнього, умисно наніс йому один удар лезом ножа у ліву частину грудної клітки, спричинивши проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівого передсердя, нижньої долі лівої легені, відкритого пневмогемотораксу, післятравматичної н/дольової лівобічної пневмонії, післятравматичного перикардиту, гідроперикардиту, які в комплексі по небезпечності для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Після нанесення удару ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, а ОСОБА_5 у тяжкому стані був невідкладно госпіталізований до лікарні та екстрено прооперований.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав і показав, що проживає разом з дружиною, офіційно ніде не працевлаштований, підробляє випадковими заробітками, збирає пляшки та макулатуру поблизу сміттєвих баків. 30 вересня 2017 року близько 23 год. по вул. Ярмарковій в м. Конотоп він збирав пляшки у сміттєвих баках. Із собою мав кухонний ніж, яким розрізав мішки із сміттям. В цей час мимо нього проходили троє невідомих йому хлопців та запитали, чи є там золото? На, що він відповів їм, що самі підійдіть та подивіться, чи є там золото. Його відповідь не сподобалася хлопцям і вони зразу підійшли до нього, один з них вдарив його кулаком в обличчя і від цього він впав але не забився, оскільки втримався руками. В цей час інші двоє хлопців, теж наносили удари кулаками по обличчю, щоб уникнути побиття, він почав тікати від них. Коли біг, то один із хлопців догнав його біля базару Олександрівський та знову почав бити. Так як у нього в руці був ніж, він переживав за своє життя, коли хлопець пішов вперед на нього, він випадково вдарив хлопця ножем у ліву сторону грудної клітини та побіг в напрямку заводу Червоний металіст. Через деякій час, коли впевнився, що його ніхто не шукає, повернувся до вищевказаних сміттєвих баків, щоб забрати свій велосипед. Хлопців там уже не було. Забравши велосипед, поїхав додому. По дорозі додому, на цвинтарі в районі Загребелля викинув свій ніж.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 30 вересня 2017 року близько 22 год. перебуваючи разом з друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поблизу ринку Олександрівський з боку вул. Ярмаркової в м. Конотоп біля сміттєвих баків побачили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який присвічувавши фонариком, щось шукав в сміттєвому баці. Вони запитали в нього, що він шукає у смітнику. У відповідь ОСОБА_6 вилаявся на їхню адресу нецензурною лайкою і почав тікати, підбігши до ОСОБА_6 , щоб з`ясувати з ним відносини, наздогнавши його, він вдарив ОСОБА_6 двічі кулаком правої руки йому в обличчя, куди саме він не пам`ятає. ОСОБА_6 різко зупинився, розвернувся до нього та безпричинно, утримуючи у правій руці кухонний ніж, несподівано для нього, наніс один удар лезом ножа у ліву частину грудної клітки. Після цього ОСОБА_6 побіг далі в напрямку вул. Олександрівський. Бійка між ними тривала декілька секунд. Після того, коли до нього підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , він відчув біль у грудях і зрозумів, що ОСОБА_6 наніс удар у груди якимось колючим предметом. Також вказав на те, що ОСОБА_6 , якого вони зустріли біля сміттєвих баків, нікому з них ударів не наносив.
Свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 30 вересня 2017 року близько 22 год. перебуваючи разом з друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 поблизу ринку Олександрівський з боку вул. Ярмаркової в м. Конотоп біля сміттєвих баків побачили чоловіка, який копирсався в сміттєвих баках, присвічувавши фонариком. Поряд з ним стояв велосипед, на ньому були дві сумки. Вони вирішили причипитися до нього. Підійшовши до нього, запитали, що він шукає у смітнику. У відповідь чоловік вилаявся на їхню адресу нецензурною лайкою і почав тікати. За ним побіг ОСОБА_5 , щоб з`ясувати відносини. Він разом з ОСОБА_7 підбігли через деякий час. Коли побачили ОСОБА_5 , він був між ринком Олександрівський та приватними будівлями, він повідомив, що коли наздогнав того чоловіка, то він чимось вдарив його в груди. Після того, вони в трьох пішли і побачили, що у ОСОБА_5 кофта, в якій він був одягнений в крові. Він викликав швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 30 вересня 2017 року близько 22 год. перебуваючи разом з друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_5 поблизу ринку Олександрівський з боку вул. Ярмаркової в м. Конотоп біля сміттєвих баків побачили чоловіка, який рився в сміттєвих баках, запитали, що він шукає у смітнику. У відповідь чоловік вилаявся на їхню адресу нецензурною лайкою і почав тікати. ОСОБА_5 , побіг за ним, щоб з`ясувати відносини. Він разом з ОСОБА_8 побігли через деякий час. Коли побачили ОСОБА_5 , той був між ринком Олександрівський та приватними будівлями, він зробив декілька кроків і впав. ОСОБА_5 тримався за серце та повідомив, що коли наздогнав того чоловіка, то він чимось вдарив його в груди. ОСОБА_6 вони вже не бачили, він втік. Коли бігли за ОСОБА_5 ніяких криків, звуків та шуму не чули. Після того, вони втрьох пішли до гральних автоматів, по дорозі і побачили, що у ОСОБА_5 на кофті виступила кров. ОСОБА_8 викликав швидку допомогу.
Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні:
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що Конотопським ВП ГУ НП в Сумській області 05.10.2017 року від ОСОБА_5 прийнята заява про те, що 30.09.2017 року приблизно о 22 год. 30 хв. по вул. Ярмарковій в м. Конотоп, ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , нанісши один удар ножем в область грудної клітини (а. 6 наданих матеріалів).
Згідно протоколу огляду місця події від 01.10.2017 року та фототаблиці до нього була оглянута ділянка місцевості перехрестя вул. Ярмаркова та вул. Соборна в м. Конотоп, Сумської області. Під час огляду було вилучено синю кепку Адідас червоного кольору з синіми вставками та розбитий ліхтарик (а. 10-17 наданих матеріалів).
З протоколу огляду місця події від 30.09.2017 року та фототаблиці до нього було оглянуто хірургічне відділення Конотопської ЦРЛ за адресою: м. Конотоп вул. Усп.Троїцька, Сумської області. Під час огляду було вилучено чорну футболку, чорну спортивну куртку та сіру спортивну кофту з плямами бурого кольору, які належать ОСОБА_5 . Під час огляду хірургічного відділення Конотопської ЦРЛ та вищевказаних речей, був присутній ОСОБА_8 , який підтвердив, що ці речи належать ОСОБА_5 . Також, ОСОБА_8 вказав, що його товариша 30.09.2017 року о 22 год. 30 хв., підрізав невідомий чоловік по вул. Олександрівський в м. Конотоп (а. 18-21 наданих матеріалів).
Згідно протоколу огляду місця події від 01.10.2017 року та фототаблиці до нього була оглянута ділянка місцевості в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою проживав ОСОБА_6 . Під час огляду було вилучено спортивну кофту чорного кольору та джинсові штани синього кольору в яких, зі слів ОСОБА_6 , він був вдягнений, коли наніс удар ножем в область грудної клітини невідомому чоловіку (а. 22-24 наданих матеріалів).
З протоколу огляду місця події від 01.10.2017 року та фототаблиці до нього, вбачається, що була оглянута ділянка місцевості, а саме цвинтар в м. Конотоп вул. Руденка, Сумської області. Під час огляду було виявлено та вилучено кухонний ніж, який належить ОСОБА_6 та який він викинув дорогою додому після того, як наніс удар в область грудної клітини невідомому чоловіку (а. 28-31 наданих матеріалів).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2017 року та фототаблиці до нього за участю ОСОБА_5 , потерпілий показує як ОСОБА_6 заподіяв йому ножового поранення (а. 47-48 наданих матеріалів).
З висновку судово-медичної експертизи № 393 від 01.11.2017 року у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце синець в лівій виличній ділянці, синець по зовнішній поверхні в середній третині правого плеча, крововилив в склеру лівого ока. Механізм, час утворення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень визначити не має можливості через відсутність заключення спеціалістів (а. 79-81 наданих матеріалів).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 445 від 20.11.2017 року у ОСОБА_5 на час госпіталізації у відділення мали місце рана в ділянці грудної клітини по парастернальній лінії в V міжребір`я. Знаходився на стац. лікуванні у КЗ КЦРЛ відділення 78 з 30.09.2017 року по 13.10.2017 року з діагнозом: проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівого передсерця, нижньої долі лівої легені, відкритий пневмогемоторакс. Післятравматична н/дольова лівобічна пневмонія. Післятравматичний перикардит. Алкогольне сп`яніння. Гідроперикард. Тілесні ушкодження, виникли від дії предмету з колюче-ріжучими властивостями, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час указаний у постанові, що підтверджується записами медичної карти. По ступеню важкості проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва в комплексі по небезпечності для життя в момент їх заподіяння згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено не менше одного удару. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні. Дані ушкодження виникли від дії предмету з колюче-ріжучими властивостями, не виключно від дії леза ножа ширина якого на глибині занурення може становити 2 см на що вказує характер пошкоджень та дані медичної документації. Механізм спричинення тілесних пошкоджень показаний гр. ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту співпадає з тілесними пошкодженнями, які малися у гр. ОСОБА_5 на час госпіталізації у відділення. (а. 82-87 наданих матеріалів).
З висновку судово-психіатричної експертизи №819 від 06.11.2017 року слідує, що ОСОБА_6 в момент інкримінованого йому правопорушення не перебував в стані фізіологічного афекту, знаходився в стані емоційної напруги (страху), який не досягав активної глибини та суттєво не вплинув на його свідомість, діяльність та поведінку (а. 88-93 наданих матеріалів).
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 514 від 22.11.2017 року у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце синець в лівій виличній ділянці, синець по зовнішній поверхні в середній третині правого плеча, крововилив в склеру лівого ока. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджуються характером пошкодження. По ступеню важкості дані ушкодження за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. З наявності тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було спричинено біля двох ударів. Виявлені тілесні ушкодження в лівій виличній ділянці та склері лівого ока могли утворитися від дії кулаків рук. Синець правого плеча міг утворитися при падінні на площині (а. 94-97 наданих матеріалів).
З висновку додаткової судово-медичної експертизи № 509 від 22.11.2017 року вбачається, що механізм спричинення ушкоджень показаний гр. ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями, які малися на час госпіталізації (а. 98-102 наданих матеріалів).
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Обвинувачений ОСОБА_6 наполягав на тому, що він захищався від протиправних дій ОСОБА_5 і завдав йому тяжких тілесних ушкоджень, перевищивши межі необхідної оборони.
Але версія обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшла свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно із ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Умисні тяжкі тілесні ушкодження, що були завдані потерпілому, належать до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризуються суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень. При цьому тяжкі тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» відповідальність за ст. 118 або ст. 124 КК України за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.
Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» при розгляді справ даної категорії судам необхідно беззастережно додержувати вимог ч. 3 ст. 27 Конституції України і ст. 36 КК України, враховуючи те, що відповідно до закону кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання незалежно від можливості уникнути його або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й уразі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
При розгляді справ даної категорії суди необхідно з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Злочин, передбачений ст. 124 КК України, з об`єктивної сторони характеризується: 1) діями - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді настання тяжких тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеними діями і наслідками; 4) обстановкою вчинення злочину (перебування винного при вчиненні цього діяння у стані необхідної оборони, уявної оборони чи в умовах необхідності затримання злочинця).
Право особи на необхідну оборону може створюватися протизаконним насильством за своїм характером.
Відповідальність за ст. 121 КК України настає також у разі, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.
Аналізуючи обставини вчинення злочину ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку про те, що він не зазнав суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_5 , яке створювало б реальну загрозу заподіянню шкоди його здоров`ю чи життю.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 121 ч.1 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає рецедив злочинів.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 121 КК України.
Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом з застосуванням ст. 69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським районним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе та становить дуже високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді неможливе, так як існує багато факторів, які можуть вплинути на скоєння обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та спричинення шкоди суспільству. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень в суспільстві, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Суд приходить до висновку, що цивільний позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, в інтересах держави в особі Конотопського міського фінансового управління в Сумській області про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 1206 ЦК України.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ст. 121 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж до 19 липня 2018 року. Строк відбування покарання рахувати з 02 жовтня 2017 року, тобто з моменту затримання, зарахувати у строк покарання час попереднього ув`язнення з 02 жовтня 2017 року відповідно до ст. 72 ч.5 КК України обраховувати з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню арешту.
Стягнути з ОСОБА_6 (мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,) на користь фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області 2590 грн. 46 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 .
Речові докази по справі:
Арешт накладений ухвалою слідчого судді на чорну футболку, чорну спортивну куртку та сіру спортивну кофту, які визнано речовими доказами та зберігаються в камері схову речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 32, 34, 35 наданих матеріалів) скасувати; чорну футболку, чорну спортивну куртку та сіру спортивну кофту повернути власнику ОСОБА_5 .
Арешт накладений ухвалою слідчого судді на кухонний ніж, ліхтарик, кофту спортивну чорного кольору та джинсові штани синього кольору, які визнано речовими доказами та зберігається в камері схову речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 32, 37, 38 наданих матеріалів) скасувати; кухонний ніж знищити; ліхтарик, кофту спортивну чорного кольору та джинсові штани синього кольору повернути власнику ОСОБА_6 .
Вилучені зразки крові потерпілого ОСОБА_5 , зразки крові підозрюваного ОСОБА_6 , пакет із протяжками із ножа, що зберігаються в камері схову речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 109 наданих матеріалів) знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1