Справа № 298/1356/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження №11-сс/777/422/18 за апеляційною скаргою прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22.08.2018.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. до 06 год. по 20.10.2018 - включно, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Цією ж ухвалою на ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: прибувати до посадових осіб органів досудового розслідування, прокуратури та суду на їх виклики; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Органом досудового слідства встановлено, що 12.08. 2018, близько 06 год. ранку ОСОБА_6 , знаходячись на узбіччі вул. Партизанській, навпроти будинку №17, що в смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, на грунті особистих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_10 , в ході якої кулаком правої руки умисно наніс один удар в область голови ОСОБА_10 , але останній на землю від вказаного удару не впав. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, агресивно налаштований ОСОБА_6 , умисно наніс ще один удар ліктем правої руки по голові ОСОБА_10 , від якого останній впав на землю та знепритомнів. У відповідності до встановленого попереднього діагнозу, потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеню. Гостра субдуральна гематома зліва.

-2-

Множинні забої мяких тканин обличчя. Аспірація шлункового вмісту в трахеобронхіальне дерево, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та були небезпечними для життя потерпілого ОСОБА_10 в момент їх спричинення. Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Діяння ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, але не доведено що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на учасників кримінального провадження. Клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не мотивоване, а доводи, викладені у ньому, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу буде виправданим. А також не наведено доводів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 22.08.2018 скасувати, постановити нову, якою обрати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. В обґрунтування своїх вимог, прокурор зазначає, що ухвала є незаконною, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На його думку, слідчий суддя належно не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які є його родичами та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що слідчим суддею також не взято до уваги тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та посередню характеристику підозрюваного за місцем проживання, що свідчить про недостатність обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який може не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В поданому до апеляційного суду адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 запереченні, останній просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 без змін. Вказує, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, обґрунтовано не встановлено ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а відтак і відсутність підстав для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, звертає увагу на сімейний та соціальний статус підозрюваного ОСОБА_6 , позитивну характеристику останнього, систематичне придбання ліків для потерпілого та відсутність до нього претензій з боку потерпілого та його матері.

-3-

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , а також потерпілої ОСОБА_11 про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора та законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000256 від 12.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. 28.08.2018 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК України, ураховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

-4-

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, передбачені ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , на утриманні у якого четверо неповнолітніх дітей, вину визнав, розкаявся, добровільно надає матеріальну допомогу потерпілому і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт.
На підтвердження вказаних висновків указує й той факт, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та суду,що свідчить про його належну процесуальну поведінку, яка не перешкоджає досудовому розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні щодо нього.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд не задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що старший слідчий СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області у клопотанні, прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.
За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Необхідності обмеження права ОСОБА_6 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін оскільки, колегія суддів уважає, що такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому колегія суддів враховує і пояснення надані потерпілою ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду про відсутність претензій до ОСОБА_6 , який щодня надає матеріальну допомогу по лікуванню її сина, що на її думку свідчить про розкаяння останнього та відсутність підстав для обрання щодо нього найсуворішого запобіжного заходу.

-5-

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Апеляційний суд, урахувавши мету й підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинене, конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю у певний період доби, зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області та виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22. 08. 2018 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: