В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_1 , раніше судимого:
1) 08.01.04 Білоцерківським районним судом Київської області за ч.2 ст.ст. 185,198, 70,75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) 05.09.05 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.З ст.185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ст.305, ч.3 ст.357, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
3) 10.02.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.З ст.185, ч.2 ст.289, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
4) 09 04.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.15 і ч.2 ст. 289 КК У крани до покарання у вигляді 6 років і З місяці позбавлення волі, звільнений 23.04.2014 року на підставі ст.81 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 17.08.2018 року близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , побачив моторолер марки «Suzuki Аdress» темносинього кольору належний ОСОБА_6 , який стояв навпроти вказаного під`їзду на стояночній піджніжці. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння моторолером марки «Suzuki Аdress» темно синього кольору, ОСОБА_4 , переконавшись, що моторолер не обладнаний протиугінними пристроями, умисно, таємно від оточуючих, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, взяв моторолер за кермо, сів на сидіння та не запускаючи двигун покотив його за допомогою фізичної сили у бік вулиці Нестора Літописця м. Біла Церква Київської області.
В подальшому ОСОБА_4 покотив вказаний моторолер у невідомому напрямку та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 8020 грн.
Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілого ОСОБА_7 26 жовтня 2018 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за якою і повинен нести відповідальність.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину.
Суд також враховує, що потерпілий ОСОБА_7 надав свою згоду на укладання угоди та йому роз`яснено умови угоди, майнова та моральна шкода останньому відшкодована у повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
Суд також враховує, що потерпілий ОСОБА_7 претензій морального та матеріального характеру не має.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі:
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ
Затвердити угоду від 26 жовтня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , зі згоди потерпілого ОСОБА_7 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Сягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.
Цивільний позов не заявлявся, речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний Київської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1