Дата документу Справа № 333/1430/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/1430/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/373/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

захисник - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема - особисту поруку або домашній арешт.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки слідчого судді про тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 злочинів, не є достатніми для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 підтверджуються його паспортними даними, копіями медичних довідок та виписками з медичної карти, які були надані в судовому засіданні стороною захисту та містяться в матеріалах кримінального провадження. Підозрюваний є неповнолітнім та мешкає разом з бабусею, що є особою похилого віку та потребує сторонньої допомоги, у нього наявне місце постійного проживання у м.Запоріжжі, де він фактично постійно проживає разом з родиною. Вказані обставини свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, що не було взято до уваги слідчим суддею. Не взято до уваги слідчим суддею і те, що підозрюваний неофіційно працює поваром та аніматором, що було встановлено під час судового засідання. Висновки слідчого судді про наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та впливу на свідків не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та невмотивованими в оскаржуваній ухвалі. Прокурором не було доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Слідчий суддя не надав належної оцінки наявним доказам, не врахував сукупність даних про особу підозрюваного, не мотивував своє рішення, виходячи з обставин провадження, через що, дійшов необґрунтованого та незаконного висновку про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
У клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність, скоївши повторний злочин, а саме, 10 березня 2018 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин (точний час не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 143 по проспекту Соборному у м. Запоріжжі, навпроти центрального входу до магазину шкіри та хутра «EROS», маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, для особистого незаконного збагачення, наніс тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 та заволодів його майном за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 10 березня 2018 року, близько 03 годині 30 хвилин (точний час не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій (чи бездіяльності) та керуючи ними, здійснив напад на ОСОБА_11 , який знаходився біля будинку №143 по проспекту Соборному у м.Запоріжжі, навпроти центрального входу до магазину «EROS» та своєю рукою, затиснутою в кулак, наніс один удар потерпілому в область голови від якого останній впав на землю та втратив свідомість. Після чого, ОСОБА_6 , з метою реалізації своїх злочинних дій, направлених на заволодіння майном, користуючись безпораднім станом потерпілого, заволодів його телефоном марки «Айфон-5» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного опера № НОМЕР_2 та зник з місця скоєння злочину, розпорядившись вказаним телефоном на свій розсуд, а саме - продав його за кошти в розмірі 700 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу.
Крім того, 10 березня 2018 року, близько 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 143 по проспекту Соборному у м. Запоріжжі, навпроти центрального входу до магазину «EROS», маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження та завдання фізичного болю ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс потерпілому удар кулаком в область голови, чим спричинив ОСОБА_11 , згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №1034, закритий перелом кісток склепіння черепу з набряком головного мозку та крововиливом під оболонки головного мозку які перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.
14 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №0000819, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України.
22 березня 2018 року в ході проведення огляду ОСОБА_12 добровільно видав для огляду та подальшого вилучення мобільний телефон «iPhone» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 .
23 березня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_6 не ставиться, сторони вважають за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі останнього, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши: доповідь судді;
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_9 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та зазначили, що працівники поліції незаконно затримали ОСОБА_6 22 березня 2018 року та утримували його до доставлення до суду;
прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і вважали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, вислухана думка прокурора, захисника, законного представника, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому правопорушеннях, а також конкретні обставини вказаних кримінальних правопорушень.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, а саме: відомостями з протоколу огляду трупа; заявою ОСОБА_12 про видачу мобільного телефону; відомостями з протоколу огляду від 22 березня 2018 року; показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 № НОМЕР_3 , відомостями з протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , тощо.
Колегія суддів вважає, що надані прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
З врахуванням викладеного, доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому правопорушень підлягають перевірці в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи про наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.
При прийнятті рішення слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, крім того, згідно з матеріалами провадження, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з матеріалами провадження, на цей час ОСОБА_6 обвинувачується і у іншому тяжкому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, вчиненому 23 серпня 2017 року із застосуванням насильства до потерпілого і завданням останньому тілесних ушкоджень. Обвинувальний акт скерований до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя. У вказаному провадженні до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Крім того, відповідно до доказів, доданих до протоколу, ОСОБА_6 з місця інкримінованого йому кримінального правопорушення зник та його причетність до правопорушення була встановлена органом досудового розслідування в ході проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які, як вбачається з матеріалів провадження, співпрацюють зі слідством та дали показання про обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, є близькими товаришами підозрюваного, а свідки ОСОБА_13 ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які також дають показання, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є знайомими підозрюваного.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ризики, на які посилається слідчий в клопотанні, в т.ч. ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у провадженні, є доведеними, а слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також слідчий суддя, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені із застосуванням насильства.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_9 , правильність висновків слідчого судді не спростовують.
Не спростовує цих висновків і те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання.
На підтвердження доводів апелянта щодо працевлаштування підозрюваного, а також наявності на його утриманні бабусі похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, до суду будь-яких доказів стороною захисту не надано, крім того, обставини, на які посилається захисник, не зменшують встановлених ризиків, а відповідно, не спростовують висновків слідчого судді.
Відомостей про те, що за станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах СІЗО, суду не надано, в матеріалах провадження такі відомості відсутні.
Доводи захисника та законного представника підозрюваного про те, що ОСОБА_6 був незаконно затриманий працівниками поліції напередодні застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вже не відпускався, об`єктивно нічим не підтверджуються.
Відповідного протоколу затримання в матеріалах провадження немає, прокурор та слідчий ці обставини категорично заперечують.
Як вбачається з пояснень оперуповноважених працівників поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_18 при апеляційному розгляді, заслуханих за клопотанням прокурора, ними за дорученням слідчого напередодні застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу попереджено останнього про необхідність явки до відділення поліції наступного дня. ОСОБА_6 перебував на якомусь святі, був нетверезий. До відділення поліції його не доставляли.
Прокурором при апеляційному розгляді надані відомості з журналу обліку доставлених осіб та осіб, які прибули до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 22 та 23 березня 2018 року, згідно з якими ОСОБА_6 перебував у вказаному відділенні поліції лише 23 березня 2018 року та в цей же день до нього застосовано слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З врахуванням викладеного, доводи законного представника підозрюваного ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 прибув до відділення поліції 22 березня 2018 року за викликом слідчого, який запевнив, що ніяких проблем немає, та в подальшому його вже не відпускали, на телефонні дзвінки син не відповідав, мають бути ретельно перевірені в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3