Провадження № 11-кп/4820/124/18
Справа № 669/623/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 Кк України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 17 січня 2018 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Теофіпольського районного суду від 26 липня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Теофіпольського районного суду від 26 липня 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта професійно-технічна, не працюючий, військовозобов`язаний, не депутат, раніше судимого:
-20.05.1991 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 84, ст.ст. 44,25 КК України до 3 років позбавлення волі умовно з обов`язковим залученням до праці;
- 08.05.1992 року Славутським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.05.1994 року Ізяславською виправною колонією Хмельницької області по відбуттю строку покарання;
- 22.05.1995 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 16.06.1998 року Райківецькою ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання;
- 15.12.1999 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст.ст. 42,14 КК України до 2 років позбавлення волі суворого режиму із лікуванням від наркоманії;
- 14.02.2002 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений 13.05.2002 року Хмельницьким слідчим ізолятором №29 по відбуттю строку покарання;
- 16.07.2002 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 06.08.2002 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 296, ст.ст.71,72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму. Звільнений 06.02.2005 року Райківецькою ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання;
- 19.12.2006 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 297, ч.1 ст. 309, ст.70,96 КК України до 4 років позбавлення волі з лікуванням від наркоманії. Звільнений 25.06.2010 року Райківецькою ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання;
- 01.02.2011 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 309,ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 08.05.2012 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки та 10 місяців. Звільнений 05.03.2015 року Райківецькою ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання;
- 27.01.2016 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 6 місяців. Звільнений 27.10.2016 року Шепетівською ВК Хмельницької області по відбуттю строку покарання, -
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на чотири місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з дати взяття під варту - 21 травня 2018 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, та вчинив новий корисливий злочин.
Так, 23.10.2017 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , помітив, що на стіні приміщення хліва, який знаходиться на території сусіднього домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , прикріплений алюмінієвий бідон, який вирішив викрасти з метою подальшого продажу. В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, 23.10.2017 року, близько 17 години, шляхом вільного доступу, із стіни приміщення хліва, який знаходиться в домоволодінні АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу, таємно, викрав алюмінієвий бідон, оснащений електричним підігрівальним елементом, ємністю 40 літрів, вартістю 450 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив для останнього матеріальних збитків на суму 450 грн.
Не зупиняючись на вчиненому, 17.02.2018 року близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Шевченка, 31 в смт. Білогір`я, Хмельницької області, у відділі продажу алкогольних напоїв, на прилавку помітив коробку із пляшкою коньяку «Армянський MANE» ємністю 0,5 л, який вирішив викрасти. В подальшому, ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, 17.02.2018 року, близько 16 год. 45 хв., шляхом вільного доступу із прилавку магазину «Вулик», по АДРЕСА_3 , таємно, викрав коробку із пляшкою коньяку «Армянський MANЕ» ємністю 0,5 л, вартістю 274 грн., який належить ОСОБА_10 , чим спричинив для останнього матеріальних збитків на суму 274 грн.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок в частині призначення покарання скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін. При цьому вказує, що поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_8 раніше 11 разів судимий за вчинення умисних, в тому числі аналогічних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив 2 епізоди нового умисного корисливого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, до того ж через невеликий проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком суду, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів. Крім того зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 ніде не працює, згідно його показань, викрадений бідон зразу ж продав та за виручені кошти придбав алкогольні напої, що свідчить про стійкість його злочинних намірів. На думку апелянта, місцевим судом не звернуто увагу на те, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які йому призначалось покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, проте до закінчення іспитового строку знову вчиняв злочини, у зв`язку із чим призначалось реальне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі у мінімальних та близьких до мінімальних меж.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на їх заперечення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, та вчинив новий корисливий злочин.
Так, 23.10.2017 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , помітив, що на стіні приміщення хліва, який знаходиться на території сусіднього домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , прикріплений алюмінієвий бідон, який вирішив викрасти з метою подальшого продажу. В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, 23.10.2017 року, близько 17 години, шляхом вільного доступу, із стіни приміщення хліва, який знаходиться в домоволодінні АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу, таємно, викрав алюмінієвий бідон, оснащений електричним підігрівальним елементом, ємністю 40 літрів, вартістю 450 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив для останнього матеріальних збитків на суму 450 грн.
Не зупиняючись на вчиненому, 17.02.2018 року близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Шевченка, 31 в смт. Білогір`я, Хмельницької області, у відділі продажу алкогольних напоїв, на прилавку помітив коробку із пляшкою коньяку «Армянський MANE» ємністю 0,5 л, який вирішив викрасти. В подальшому, ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, 17.02.2018 року, близько 16 год. 45 хв., шляхом вільного доступу із прилавку магазину «Вулик», по АДРЕСА_3 , таємно, викрав коробку із пляшкою коньяку «Армянський MANЕ» ємністю 0,5 л, вартістю 274 грн., який належить ОСОБА_10 , чим спричинив для останнього матеріальних збитків на суму 274 грн.
Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, є вірною.
Однак, на думку колегії суддів, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, суд першої інстанції врахувавши, що ОСОБА_8 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, оскільки добровільно відтворив обстановку та обставини крадіжки бідону під час слідчого експерименту, повністю відшкодував шкоду, а також рецидив злочину, прийшов до висновку про можливість призначення покарання у виді арешту ближче до мінімальної межі.

Ці дані про особу обвинуваченого дають колегії суддів підстави вважати, що доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є обґрунтованими.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував, що ОСОБА_8 раніше 11 разів судимий за вчинення умисних, в тому числі аналогічних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив 2 епізоди нового умисного корисливого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, до того ж через невеликий проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком суду.
Крім того, ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які йому призначалось покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, проте до закінчення іспитового строку знову вчиняв злочини, у зв`язку із чим призначалось реальне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі у мінімальних та близьких до мінімальних меж, однак це також не сприяло його виправленню та попередженню нових злочинів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.407, 409, 413, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.
Вирок Теофіпольського районного суду від 26 липня 2018 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 11 жовтня 2018 року, зарахувавши у строк покарання час перебування під вартою з 21 травня 2018 року по 10 жовтня 2018 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.

В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді