Справа № 456/4176/18
Провадження № 1-кс/456/1279/2018
УХВАЛА

слідчого судді

"24" жовтня 2018 р. місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Стрийського СП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 22.10.2018 за №0001480,

встановив:

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 21.10.2018 року в приміщенні Стрийського ВГІ ГУНП у Львівській області у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 ,було виявлено та вилучено два згортки із подрібненою речовиною рослинного походження що упаковано у спецпакет № 3546094; та двома таблетками білого кольору із надписом В8, що упаковано у спецпакет № 3546095. Крім цього ОСОБА_4 , повідомив, що вилучені у нього два згортки із подрібненою речовиною рослинного походження, та дві таблетки білого кольору із надписом В8 є наркотичними засобами, які він зберігав для власного вживання, оскільки є наркозалежним. 22.10.2018 року два згортки із подрібненою речовиною рослинного походження що упаковано у спецпакет № 3546094; та двома таблетками білого кольору із надписом В8, що упаковано у спец пакет №3546095 визнано речовими доказами.

Слідчий не прибув в судове засідання однак, подав заяву про слухання клопотання без його участі, що відповідно до приписів частини 1 ст. 172 КПК України, дана обставина не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до вимог частини 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши доводи, наведені в клопотанні та додані до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Згідно з положеннями частини 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з вимогами частини 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанова Верховної Ради «Про право власності на окремі види майна» України від 17 червня 1992 року №2471-XII, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) відносяться до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Згідно з положеннями Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (стаття 1) та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (стаття 1) обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу і наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

З аналізу клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що за результатами огляду місця події, який проводився 21.10.2018 приміщенні Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, складено протокол, в якому зазначено виявлені та вилучені предмети (речі). 22.10.2018 відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України внесені до ЄРДР.

З системного аналізу статей 98 та 170 КПК України вбачається, що арешт може бути накладено виключно на майно, щодо якого особа наділена правом на відчуження, розпорядження та/або користування. Водночас, наркотичні та психотропні речовини не можуть перебувати у власності громадян і такі заборонені до обігу в Україні, тобто такі не можуть бути об`єктами цивільних прав через вилучення їх з цивільного обороту.

Суд зауважує, що на момент розгляду клопотання відсутні дані про те, що виявлені та вилучені під час обшуку предмети (речі) є наркотичними засобами, водночас як і відсутні будь-які докази того, що ці предмети (речі) є майном, на яке може бути накладено арешт відповідно до вимог ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить переконання про необґрунтованість клопотання про арешт майна, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 170, 172, 173, 372 КПК України,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 22.10.2018 за №0001480.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1