УХВАЛА

2018 року серпня місяця 24 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судимого: -16.02.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 п.п. 1,2, ч. 1, п. 2, ч. 2 ст.76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 роки,

якому 23 серпня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з повноважним прокурором, ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання обґрунтовується тим, що 05 липня 2018 року приблизно о 01 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в холі приміщення Дніпровського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-а, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, через відкрите вікно службового приміщення постового Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зі столу взяв лівою рукою мобільний телефон «Microsoft Lumia 430 DS Black» чорного кольору, та своєю правою рукою від`єднав від зарядного кабелю, що належить ОСОБА_7 та заховав його собі за пояс штанів, одягнених на нього.
Після чого, ОСОБА_4 , того ж дня близько 01 години 20 хвилин, утримуючи викрадений мобільний телефон у себе за поясом штанів, одягнених на ньому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, покинув територію приміщення Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, розпорядившись викраденим мобільним телефоном в подальшому на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Microsoft Lumia 430 DS Black», що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 10 500 гривень.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:
1.Протоколом огляду відеозапису з приміщення ДВП від 09.07.2018;
2.DVD диск з відеозаписом наданий Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області;
3.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2018 в ході якого потерпілий ОСОБА_7 вказує на особу під номером 2, а саме ОСОБА_4 .
Під час проведення оперативно розшукових заходів неодноразово працівниками ВКП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області був здійснений виїзд за адресою мешкання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його подальшого забезпечення явки до СВ ДВП ГУНП Дніпропетровській області для проведення слідчих дій, але останній за місцем мешкання не встановлений, що вказує тільки на те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від слідства і суду. За відомим останнім місцем проживання - АДРЕСА_1 тривалий період часу не проживає, місце його знаходження не відомо.
Враховуючи викладене 27.07.2018 СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області, з метою встановлення місця знаходження та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено розшук. Встановити місце знаходження не виявилося можливим, у зв`язку з чим було подано клопотання до слідчого судді про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, переховувався від органів досудового розслідування, а тому подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в ньому, посилаючись на існування ризиків передбачених ст.177 КПК України. Також просив врахувати, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 скоїв під час випробувального строку, доказів наявності стійких міцних зв`язків не надав, а тому більш м`який запобіжний захід обрано бути не може.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на його утриманні перебуває двоє дітей дитина цивільної дружини, якій 7 років, та його дитина народжена у 2018 році. Він працює і буде допомагати своїй сім`ї, приходити за викликом до слідчого та суду. Крім того, щодо пред`явленої йому підозри пояснив, що коли він та його друг знаходилися в приміщенні поліції 05.07.2018, то у нього відібрали телефон, він шукав свій телефон, а тому він дійсно взяв зі столу чужий телефон, вважаючи, що це його телефон.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не наведені підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дійсно ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час випробувального строку, проте чужий телефон взяв не умисно, а вважаючи, що це його телефон, який у нього відібрали. Крім того, для виконання обов`язків покладених на підозрюваного, достатнім запобіжним заходом може бути нічний домашній арешт за місцем мешкання ОСОБА_4 , оскільки останній працює, хоча і не офіційно, має на утримання двох дітей доньку 2018 року народження, та доньку цивільної дружини, якій 7 років, зможе працювати та допомагати своїй сім`ї. Умислу на переховування від слідства ОСОБА_4 не мав, оскільки, як він пояснив, виїхав на заробітки до Полтави. Доказів того, що ОСОБА_4 переховувався від органів слідства, буде переховуватися, впливати на свідків, суду не надано. Просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з урахуванням графіку роботи останнього з 09-00 до 17-00 годин.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання та застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до Витягу з ЄРДР за № 0001557 від 05.07.2018 за ч.2 ст.185 КК України внесено відомості про те, що ОСОБА_7 просить прийняти міри до невстановленої особи, яка близько 01-30 годин 05.07.2018, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, 2а, таємно шляхом вільного доступу вчинив крадіжку майна. Сума збитків встановлюється (ЖЄО 19948).
Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, повідомлено 23.08.2018.

Вважаю, що клопотання та матеріали, надані слідчим та прокурором доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що підтверджується: протоколом огляду відеозапису з приміщення ДВП від 09.07.2018; DVD диск з відеозаписом наданий Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2018 в ході якого потерпілий ОСОБА_7 вказує на особу під номером 2, а саме ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.07.2018.
Клопотання та матеріали, надані слідчим та прокурором, свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, і вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, слідчий суддя виходить з особистості підозрюваного, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке скоїв під час випробувального строку, що вказує на його схильність до вчинення злочинів і про його небажання стати на шлях виправлення, переховувався від органів слідства, у зв`язку з чим перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року про дозвіл на затримання.

Одним із основних засад кримінального провадження відповідно до ч.1 ст.22 КПК України є його здійснення на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Також згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд не може прийняти до уваги твердження підозрюваного ОСОБА_4 проте, що він не переховувався від органів слідства, а їздив в інше місто на заробітки, оскільки доказів цьому слідчому судді не надано.

Суд також не погоджується з посиланнями захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 щодо застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, офіційно не працює та не має офіційно-підтверджених джерел доходу, а отже не має стійких соціальних зв`язків. Посилання ОСОБА_4 про наявність цивільної дружини та малолітньої дитини, батьком якої він є, перебування на його утриманні дитини цивільної дружини, працевлаштування, хоча і не офіційне, належними доказами не підтверджено.

Крім того, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_4 не мешкає. Заявляючи про застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту за місцем фактичного проживання останнього, доказів проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 у встановлений чинним законодавством спосіб (довідка відповідних компетентних органів, що підтверджує місце перебування особи або договір оренди), слідчому судді не надано, як і не надано доказів ставлення власника цього житла до обрання саме за цією адресою запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, характеризуючих даних з місця проживання підозрюваного, слідчому судді також не надано.

Водночас, суд не може погодитися з прокурором та слідчим щодо наявності ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обґрунтування наявності саме такого ризику суду не надано.

З огляду на зазначене, вважаю, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано інший менш суворий запобіжний захід згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вирок суду, що підтверджується вищезазначеним.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 34979 гривень.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.10.2018 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 34 979 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 будуть покладені обов`язки:

-не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відвідувати розважальні заклади.

У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

24.08.2018