Справа № 194/149/17
Номер провадженняя № 1-кс/194/169/18
УХВАЛА

21 червня 2018 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2016 року №0000619, за ч. 1 ст. 213 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, вилученого в ході проведення санкціонованих обшуків від 10 квітня 2018 року, а саме: лом алюмінію загальною вагою 52 кілограми 200 грамів, лом свинцю загальною вагою 31 кілограм 800 грам, лом міді загальною вагою 61 кілограм 400 грам, дві металеві задвижки, металевий щит жовтого кольору, металеві накладки в кількості 3 штук, зубки марки ABR-32 в кількості 2 штук, 13 штук костилів, накладки на ж/д рейки в кількості 5 штук, 4 болти від кріплень ж/д рейок, два мотки мідних жил, компресорна установка, побутові ваги (кантер), 12 велосипедів дорослих, 5 велосипедів підліткових, 1 велосипед дитячий, 1 велотренажер, мотоцикл рама № 57565525, 1973 року випуску, лом чорних металів загальною вагою 5061 кілограм, з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна, заборони розпоряджатись майном з метою недопустимості зникнення або втрати зазначеного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Дослідивши клопотання слідчого про арешт майна на предмет його відповідності вимогам ст. 171 КПК України, приходжу до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За приписами ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Арешт майна передбачає заборону відчуження, розпорядження та/або користування майном, проте, слідчим не зазначено, яким саме шляхом необхідно накласти арешт на спірні предмети та не зазначено правове обґрунтування такої заборони, оскільки в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року ухвалу слідчого судді від 12 квітня 2018 року про накладення арешту на майно скасовано, клопотання слідчого СВ Тернівського ВП у цьому кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків в строк, протягом 72 годин з моменту отримання ухвали. Підставами повернення клопотання зазначені наступні обставини: були проведенні обшуки в гаражах№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , в яких було виявлено та вилучено лом чорного металу, проте слідчий не зазначив підставу та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, яке було виявлено та вилучено в гаражах № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .
Однак в порушення зазначених вимог, зазначені обставини не були усунуті слідчим.
З наданих до клопотання протоколів обшуків вбачається, що обшуки проводились також в гаражних приміщеннях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , розташованих в гаражній спілці «Супутник», в яких вилучено лом чорного металу. Проте, слідчим в клопотанні не було зазначено на підставі чого були проведенні обшуки в зазначених гаражах. Отже, слідчий в своєму клопотанні так і не зазначив підставу і мету відповідно до положень ст.ст. 170,171 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, яке виявлено та вилучено в гаражах № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 .
Також, в клопотанні слідчим не зазначено, яке саме майно було вилучено в ході проведення санкціонованих обшуків 10 квітня 2018 року по кожному гаражу окремо, оскільки в деяких протоколах обшуку не розбірливо написаний текст.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України є підставою для його повернення, з наданням слідчому строку для усунення недоліків протягом 72 годин.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 16 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених у клопотанні недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1