ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/5/18 Справа № 203/2910/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001296 відносно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпропетровська, не працюючого, зареєстрованого та

фактично проживаючого за адресою :

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

особи яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_10 ,

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 31 травня 2018 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 прибув до магазину ТОВ «ОМЕГА» «Варус-17», який розташований за адресою : м.Дніпро просп. О.Поля, 104-А та перебуваючи у торгівельному залі у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, де останній визначив предметом свого злочинного посягання продовольчі товари які знаходились у торгівельній залі вказаного магазину і реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості ОСОБА_7 , взяв з торгівельних прилавків продукти харчування.

Після чого,того ж дня приблизно о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , прийшов на касу № 5, де викрав вищеперерахований товар на касову стрічку, де касир магазину повела весь товар через касовий апарат та оголосила ОСОБА_7 , який клав товар у пакет, суму для сплати за вказаний товар, але ж він, склавши зазначений товар до пакету та доводячи свій злочинний умисел до кінця, не розрахувавшись за майно яке належить ТОВ «ОМЕГА» направився до виходу з магазину, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби безпеки зазначеного магазину з викраденим майном за межами касової зони вищевказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «ОМЕГА» спричинивши матеріальну шкоду, згідно висновку судово товарознавчої експертизи №11/12.1/486 від 18.06.2018 року, на загальну суму 885 гривень 13 копійок.

Ухвалою Кіровського районного суду задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та застосовано відносно останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суддя першої інстанції зазначив, що в матеріалах кримінального провадження є висновок судово психіатричної №138 від 09.08.2018 року відповідно до якого ОСОБА_7 у період часу, який відноситься до часу вчинення інкримінованого йому діяння, останній страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноідної. За своїм психічним станом ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься час вчинення інкримінованого діяння останній не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними На теперішній час ОСОБА_7 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, а тому ОСОБА_7 потребує застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. Тому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що правопорушення було вчинено ОСОБА_7 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 просить змінити ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 та виключити посилання суду на спрямованість умислу, мету і мотив його діяння при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, про те прояв таких ознак неможливий, у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх дій та керувати ними.

Апелянт зазначив, що відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 138 від 09.08.2018р. ОСОБА_7 , в період вчинення інкримінованого йому діяння страждав та страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїдної, яке позбавило ОСОБА_7 , віддавати собі звіт у своїх діях(бездіяльності) та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння. З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісна наявність у свідомості чітко сформульованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Позиція учасників апеляційного провадження.
Заслухавши головуючого суддю, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_7 , його захисникаОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду
Висновки суду 1 інстанції, що ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння у стані неосудності , оскільки в період інкримінованого йому діяння страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії параноїдної, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними в період інкримінованих діянь , а також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними на сьогоднішній день є правильними і суд обгрунтовано відповідно до вимог ч.2 ст.513 КПК України застосував примусові заходи медичного характеру.

В той же час, суд помилково зазначив в ухвалі суду про спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_7 при вчинені суспільно- небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, оскільки як обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора мотив злочину, вмотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини і прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними. А відповідно до висновоку судово психіатричної №138 від 09.08.2018 року ОСОБА_7 у період часу, який відноситься до часу вчинення інкримінованого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноідної. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься час вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
З цих підстав колегія суддів вважає, що доводи прокурора підлягають задоволенню, а тому в ухвалі суду першої інстанції необхідно виключити посилання на спрямованість умислу, мети і мотиву дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні №0001296 відносно ОСОБА_7 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України змінити.

Виключити з ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 посилання на «спрямованість умислу, мету і мотив дій останнього при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України».

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4