Єдиний унікальний номер 236/2605/18
Номер провадження 11-сс/775/313/2018

УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 серпня 2018 року, у кримінальному провадженні № 0000199, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 серпня 2018 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що Лиманським відділенням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 від 06.04.2018 року.

Слідчим встановлено, що 16.06.2018 року ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, під час проведення оперативної закупки на ділянці місцевості поблизу вул. Оборони м. Лиман Донецької області шляхом продажу за 200 грн. та передачі із рук в руки, незаконно збув громадянину ОСОБА_9 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, шприц, проградуйований на 5 мл, заповнений рідиною масою 2,206 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи (маса концентрату з макової соломи в перерахунку на суху речовину складає 0,349 г).

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами та доповненнями) «концентрат з макової соломи» (таблиця №1 список 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

В діях ОСОБА_6 слідчий вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Слідчий вважає, що орган досудового розслідування має достатньо підстав підозрювати ОСОБА_6 у скоєнні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Посилаючись на достатність підстав для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою (з можливістю визначення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість знищити, приховати або спотворити речі та документи, котрі мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 усвідомлює, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тому вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування.

Як вважає слідчий, ОСОБА_6 схильний до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки впродовж тривалого часу проведення досудового розслідування неодноразово був виявлений під час збуту наркотичного засобу, може продовжити свою злочинну діяльність навіть у себе вдома за місцем мешкання.

Наявність ризику знищити, приховати або спотворити речі та документи, котрі мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий пов`язує з тим, що за показаннями свідка ОСОБА_9 підозрюваний здебільшого виготовляє наркотичний засіб на дачній ділянці у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 ; досудове розслідування триває, слідчим не вилучені всі предмети та речі, що мають значення для справи.

На думку слідчого, ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні полягає в тому, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, зможе вплинути на свідків, на оперативного покупця ОСОБА_9 з метою надання показань на його користь чи зміни наданих раніше показань, оскільки проживає в одному місті разом з вказаними особами.

Ухвалою слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 серпня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На вказану ухвалу суду прокурором ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій просить ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 серпня 2018 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 скасувати постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та матиме змогу незаконно впливати на свідків щодо зміни їх показань, а також інших осіб, які причетні до здійснення злочинної діяльності у кримінальному провадженні, внаслідок чого, на його думку, є всі законні підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того звертає увагу суду, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду на окупованій території.

Прокурор ОСОБА_7 не з`явилась у судове засідання, але повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, про що надіслала до суду відповідну заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються тяжкість покарання, що загрожує особі, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, даними: протоколу від 25.05.2018 року допиту свідка ОСОБА_9 , котрий пояснив, що періодично вживає наркотичні засоби, в основному віддає перевагу опію ацетильованому, який виготовляється з макової соломи та макового насіння шляхом проведення хімічних реакцій з розчинником; у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 не має навичок його самостійно виготовляти, то звертається до знайомого ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_2 , останній здебільшого виготовляє зазначений наркотичний засіб на дачному домоволодінні по АДРЕСА_1 , при цьому користується засобами конспірації; ОСОБА_9 неодноразово придбавав наркотичний засіб у ОСОБА_6 за ціною 200 грн. за 1-1,5 мл; протоколом від 05.08.2018 року обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 30.07.2018 року по справі № 236/2477/18 домоволодіння по АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_6 , під час слідчої дії виявлено та вилучено 2 порожніх шприца з залишками на внутрішньому боці корпусу шприців нашарування темного кольору.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Крім того, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку судової колегії, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, цілком забезпечить запобіганню спробам підозрюваного ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню тобто у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Доводи прокурора про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду лише через тяжкість покарання, що загрожує останньому, є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 буде ухилятись від слідства та суду.

Окрім цього, судова колегія враховує і те, що прокурором та слідчим в судовому засіданні апеляційного суду не наведено фактів переховування від слідства та суду або впливу на свідків підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, в апеляційній скарзі прокурором не наведено або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурором не наведено.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, за яких вона просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є безумовними підставами для скасування ухвали.

Колегія суддів погоджується також із тим, що вказаний вид запобіжного заходу із покладеними на підозрюваного процесуальними обов`язками, відображеними в ухвалі слідчої судді, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження та запобіжить ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

Твердження прокурора ОСОБА_7 в апеляційній скарзі з приводу ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000199 внесеного до ЄРДР 06.04.2018, вважає, що слідчий суддя належним чином обґрунтував відмову прокурору у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 врахував те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти наведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_6 є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає з батьками та з власною родиною, позитивно характеризується, на всі виклики слідчого з`являвся, офіційно працевлаштований, а тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, доводи прокурора, про те, що підозрюваний ОСОБА_10 зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду на окупованій території, то слідчим суддею було взято до уваги, та для того, щоб, зменшити існування вказаного ризику, на його покладено обов`язок здати на зберігання до територіального органу Державної міграційної служби України за місцем свого проживання свій паспорт для виїзду за кордону, який ним переданий для зберігання 10.08.2018 року, а тому вказані доводи є необґрунтованими.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчої судді в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 184, 194, 202, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду від 07 серпня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді