Справа № 487/5456/16-к
Провадження № 1-кп/487/61/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002777 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Миколаєві, українця, громадянина України, що має середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, працюює пекарем ПП ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засуджувався:

- у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:
16.06.2016 року приблизно о 22-00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділено у окреме провадження (далі інша особа), перебували неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачили ОСОБА_8 , яка рухалася попереду, при цьому у них виник спільний злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_9 та з її правої руки став здійснювати спробу вихопити пакет, потерпіла стала кричати, при цьому до неї, зі спини, підбіг інша особа, та обома руками, обхопивши позаду, закрив рот.

У цей момент ОСОБА_5 вирвав із рук ОСОБА_9 пакет, у якому знаходилося наступне майно: мобільний телефон "Nokia 1280, чорного кольору, вартістю 200 грн., грошові кошти у розмірі 900 грн. та паспорт громадянина України на її ім`я, який матеріальної цінності не становить.

Після чого ОСОБА_5 та інша особа, утримуючи викрадене при собі, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у загальному розмірі 1100 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду показав, що 16.06.2016 року приблизно о 22-00 годині разом з ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебували неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачили ОСОБА_8 , в руках якої був пакет. При цьому вони за спільною змовою вирішили заволодіти майном потерпілої.

Він підбіг до ОСОБА_9 та з її правої руки став забирати пакет, потерпіла стала кричати, у цей час ОСОБА_7 підбіг до неї зі спини та обома руками закрив рот. У цей момент він зумів вирвати з рук потерпілої пакет. Та вони разом з ОСОБА_7 побігли

У пакеті був мобільний телефон, газети та паспорт. Мобільний телефон вони забрали собі та наступного дня здали до ломбарду, приблизно за 100 грн., виручені кошти поділили між собою. Пакет з іншими речами, відразу викинули. Не спростовував, що у пакеті могли бути грошові кошти у сумі 900 грн.

У скоєному щиро розкаявся.

До судового засідання потерпіла не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що просить розгляд справи провести за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, судом в порядку ст..349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих ОСОБА_5 матеріалів та матеріалів щодо речового доказу.

Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст..186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб..

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше не засуджувався, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно.

На обліку в обласному Наркологічному диспансері та обласній Психіатричній лікарні ОСОБА_5 не перебуває.

Обставина справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 - є щире каяття у вчиненому злочині..

Обставина справи, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину, щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 186 ч.2 КК України та застосувавши до призначеного покарання положення ст..ст. 75,76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368, 370, 374 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі мобільний телефон "Nokia 1280", що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 - залишити у її розпоряджені.

На вирок може бути подана апеляція до Аапеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Заводського районного
суду м.Миколаєва ОСОБА_1