Справа № 379/845/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000232 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: вироком Таращанського районного суду Київської області від 28.08.2017 за 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2018 ОСОБА_6 маючи намір знайти грошові кошти для того, щоб придбати алкогольні напої, вирішив викрасти металеві дзвони, які належать ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого їх продажу. Того ж дня ОСОБА_6 прибув до садиби, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , та розташована за вказаною вище адресою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 20.05.2018 близько 16 години перебуваючи на території садиби, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю власника будинку та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, зайшовши через вхідну хвіртку, яка на момент вчинення злочину була не зачиненою, на огороджену територію даної садиби, що за адресою: АДРЕСА_2 та під накриттям біля господарської будівлі викрав три металеві дзвони вагою 6 кг, 12 кг та 19 кг, які належали ОСОБА_5 . З викраденими металевими дзвонами ОСОБА_6 залишив садибу та розпорядився ними на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 2270 від 15.06.2018, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість нових металевих дзвонів, без урахування ПДВ, станом на 20.05.2018, а саме: дзвін ВГ-6 кг. (252750) вага 6 кг. діаметр нижньої частини 200 мм. без фізичних пошкоджень, складає 1512,50 грн. (Одна тисяча п`ятсот дванадцять гривень 50 копiйок), дзвін ВГ-12 кг. (252116) вага 12 кг. діаметр нижньої частини 250 мм. без фізичних пошкоджень, складає 3025,00 грн.. (Три тисячi двадцять п`ять гривень 00 копiйок) дзвін ВГ-19 кг. (261847) вага 19 кг. діаметр нижньої частини 330 мм.. без фізичних пошкоджень, складає 4789,58 грн.. (Чотири тисячi сiмсот вiсiмдесят дев`ять гривень 58 копiйок).
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 9327,08 (дев`ять тисяч триста двадцять сім гривень 08 коп.).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, і показав, що 20.05.2018 року він знаходився за адресою АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкав у матері потерпілого. Близько 16 години він побачив, що у сусідньому подвір`ї, де мешкає потерпілий ОСОБА_5 , на той час був відсутній господар. Він пройшов до подвір`я ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , оскільки мав туди вільний доступ. Під навісом на гачках, закріплених на балці, висіли три металеві дзвони. Він їх забрав та на таксі відвіз до пункту прийому металобрухту. Гроші, які отримав за дзвони, витратив на свої власні потреби. Він щиро кається в скоєному.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він приютив обвинуваченого та надав можливість мешкати у матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . До його подвір`я за адресою АДРЕСА_3 , яке межує з подвір`ям матері, обвинувачений мав вільний доступ. У нього на подвір`ї під навісом на балках висіли металеві дзвони, які потім викрав ОСОБА_6 . Претензій ніякого характеру до обвинуваченого не має. Прохає призначити мінімальну міру покарання, не пов`язану із позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких був скоєний злочин.
Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше судимий, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є учасником антитерористичної операції з 28.10.2016 року, має слабкий стан здоров`я, оскільки страждає на хронічний панкреатит, хронічний холецистит, цукровий діабет, кісту головки підшлункової залози та лівої нирки, селезінка видалена, переніс операцію,
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, участь у антитерористичній операції.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, думку потерпілого про призначення м`якого покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення з урахуванням особи та характеристик можливо лише шляхом ізоляції від суспільства. Визначене таким чином покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів. Інші, більш м`які види покарання, передбачені санкцією ч.1 ст. 185 КК України не забезпечать досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Таращанського районного суду Київської області від 28.08.2017 року, суд вважає за необхідне при призначенні покарання за сукупністю вироків застосувати положення ст. 71 КК України.
Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Таращанського районного суду № 379/1023/17 від 10.08.2017 року ОСОБА_6 був затриманий 07.08.2017 року та тримався під вартою до звільнення з під варти в залі суду 28.08.2017 року вироком Таращанського районного суду від 28.08.2017 року.
Отже, невідбуте покарання за вироком Таращанського районного суду від 28.08.2017 року становить три роки за виключенням часу тримання під вартою в порядку затримання та запобіжного заходу з 07.08.2017 року по 28.08.2017 року.
Підстав для звільнення обвинуваченого від покарання та застосування положень статей 75,76 КК України суд не вбачає, оскільки він під час відбування іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, на шлях виправлення не став, тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі неможливе.
Крім того, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 19 год. 00 хв. 24 травня 2018 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 28.08.2017 у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) дня позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) дня позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 19 год. 00 хв. 24 травня 2018 року.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_6 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за день позбавлення волі, починаючи з 24 травня 2018 року до дня набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили речові докази: три металеві дзвони вагою 6, 12, 19 кг, передані на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1