Ухвала
Іменем України

16 жовтня 2018 року
м. Київ

справа № 216/4086/17
провадження № 51-9238ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року,

встановив:
Зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями в частині призначення ОСОБА_4 покарання та просить їх змінити.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, касаційна скарга захисника не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, касаційна скарга захисника ОСОБА_5 не міститься належного обґрунтування необхідності зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції та оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу та зважаючи на правила ст. 75 КК України, в якій зазначені особливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням. Також захисник не наводить належного обґрунтування явної несправедливості призначеного покарання ОСОБА_4 з врахуванням положень статей 50, 65 КК України у їх взаємозв`язку, а відтак, й необхідності зміни оскаржуваних судових рішень на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 у касаційній скарзі, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону як на підставу для зміни оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, не наводить обґрунтування зазначеної позиції з огляду на положення статей 405, 412 КПК України.

Також, захисник не додав до касаційної скарги копій додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, що не узгоджується з ч. 6 ст. 427 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3