№ 1-кп/755/1371/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого неофіційно вантажником, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, маючого дитину 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік; 23.10.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки; 25.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 07.06.2017 року звільнений з Ізяславської ВК Хмельницької області на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області, згідно з ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08.04.2017 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 22 червня 2018 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної, 5 та, проходячи по торгівельним рядам, помітив раніше невідому жінку ОСОБА_5 , у власності якої знаходився мобільний телефон «Samsung duos А3», і в цей момент, у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння телефоном шляхом зловживання довірою. Так, реалізуючи свій злочинний намір, діючи відповідно до розробленого плану, здійснюючи свої злочинні дії, направлені на шахрайське заволодіння мобільним телефоном, з метою прикриття своїх дійсних злочинних намірів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , приблизно о 15 годині 00 хвилин, підійшов до потерпілої, використовуючи особливі довірчі відносини, які склалися протягом дня між ним та власником майна, попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. Потерпіла ОСОБА_5 , добровільно, не усвідомлюючи дійсні наміри ОСОБА_3 , виходячи із довіри до останнього та помилкової впевненості у добросовісності його дій, погодилась на його прохання і надала йому мобільний телефон марки «Samsung duos A3» чорного кольору, ІМЕІ 1. НОМЕР_1 та ІМЕІ 2. НОМЕР_2 , вартістю 2500 гривень. У подальшому, взявши телефон до своїх рук, ОСОБА_3 , переконавшись, що потерпіла не підозрює про його злочинні наміри, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином, заволодів майном потерпілої, яким розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та показав, що сама подія відбулася 22 червня 2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, однак, перед цим, у той же день, він неодноразово підходив до потерпілої ОСОБА_5 та брав у неї телефон, щоб зателефонувати і остання йому неодноразово йому давала, тому між ними склалися довірливі відносини. Потім, він зрозумів, що хоче викрасти у потерпілої телефон та, ввійшовши в довіру до неї, він у черговий раз попросив у неї телефон, щоб зателефонувати, однак, вкравши його, з місця зник та в подальшому, телефоном розпорядився на власний розсуд, а його затримали працівники поліції вже через місяць після події. Зокрема, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, пояснив, що телефон знайшли і повернули потерпілій, про вчинене жалкує та хоче стати на шлях виправлення.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: постанов про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.08.2018 року та 14.08.2018 року, а також документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, й тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, вину визнав повністю, у скоєному щиро каявся, за місцем проживання характеризується позитивно, разом з тим, за місцем реєстрації з характеристики вбачається, що зловживає алкогольними напоями, вживає наркотики, викрадене майно потерпілій повернуто..

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , вищезазначених даних про його особу, зокрема, раніше судимий за корисливі злочини, за місцем реєстрації характеризується негативно як особа, що зловживає алкогольними напоями, вживає наркотики, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, однак, поряд з цим, суд бере до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного (вину визнав повністю, щиро каявся), за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину 2013 р.н., викрадене майно повернуто потерпілій, тому приходить до висновку про призначення міри покарання у виді обмеження волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 190 КК України.

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження (явка в судові засідання) та призначеного покарання, суд вважає за можливе запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: мобільний телефон марки «Sasung duos A3» чорного кольору, ІМЕІ 1. НОМЕР_1 та ІМЕІ 2. НОМЕР_2 , що переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її власності; експертний пакет № 4410114, що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_3 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя