У Х В А Л А
Іменем України
24 травня 2018 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000027 від 29.02.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000027 від 29.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України про арешт майна, а саме на вилучені 23.02.2017 року в квартирі АДРЕСА_1 під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року (справа № 761/3637/17, провадження 1-кс/761/2395/2017) грошові кошти в сумі 296000 Російських Рублів (російський рубль) купюри номіналом 5000 рублів в кількості 38 штук, купюри номіналом 1000 рублів у кількості 101 штука, купюри номіналом 500 рублів у кількості 10 штук), 13000 Румунських Лей (LEI) (румунські LEI) купюри номіналом 100 LEI в кількості 120 штук, купюри номіналом 50 LEI в кількості 19 штук, купюри номіналом 10 LEI в кількості 5 штук) та 1100 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США HF 26422539 С, КВ 06138790 К, LL 95134049 F, LL 95134039 F, LL 95134047 F, LL 95134046 F, LL 95134048 F, КЕ 43405456 А, HG 45554436 А, LL 95134044 F, LL 95134045 F) та два мобільні телефони Pixus Hit чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .
Заявник вважає, що на вищевказане майно арешт накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.
В судовому засіданні представник заявника просив задовольнити клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Вислухавши думку представника заявника, прокурора, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З клопотання вбачається, що заявник просить скасувати арешт з майна, яке належить ОСОБА_6 та її онукам.
Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 накладено арешт на грошові кошти належні ОСОБА_6 .
Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на грошові кошти було накладено з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів» № 15 від 08.10.2004 p., фактичні дані, які вказують на наявність ознак злочину, пов`язаного з ухиленням від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, можуть бути встановлені лише висновком експерта або за допомогою актів документальної перевірки виконання податкового законодавства і ревізії фінансово-господарської діяльності.
Прокурором в судовому засіданні не надано відомостей щодо проведення експертиз з арештованими грошовими коштами.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_6 має будь-яке відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Також органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що саме ці кошти є предметом злочинної діяльності.
Арешт накладено необґрунтовано, так як у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. За змістом положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема у випадку, коли вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходом від них, а також майно, в яке було повністю або частково перетворено.
З огляду на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Отже, оскільки ОСОБА_6 не перебуває в статусі підозрюваної арешт майна такої особи є недопустимим.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, відсутня підстава для арешту майна, тому, враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000027 від 29.02.2016 року, підлягає частковому задоволенню.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо представництва інтересів онуків ОСОБА_6 будь-якою особою, а тому вирішення питання стосовно арештованих мобільних телефонів в межах даного клопотання є неможливим, а тому в задоволенні цієї частини клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000027 від 29.02.2016 року задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року по справі № 761/10273/17, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 29.02.2016 року, в частині арешту грошових коштів в розмірі 296 000 Російських Рублів, 13 000 Румунських Лей (LEI), 1100 доларів США, які належать ОСОБА_6 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1