справа № 274/2055/18
провадження № 1-кс/0274/519/18

У Х В А Л А
про арешт майна
03.05.2018 р. м. Бердичів
В с т а н о в и в:
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 13.09.2016 року до чергової частини Бердичівського ВП надійшов рапорт інспектора ОСОБА_6 про те, що під час перевірки повідомлення про замінування приміщення Інтернет-центру «У мережі», яке розташоване по АДРЕСА_1 , було встановлено, що в вказаному приміщенні невстановлені особи організували незаконну діяльність з грального бізнесу за допомогою комп`ютерного обладнання.
В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи організували зайняття гральним бізнесом за допомогою комп`ютерного обладнання у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході проведення розслідування здійснено запит керівнику підприємства «Українська Національна Лотерея». Відповідно до відповіді якого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , не значиться як місце знаходження пунктів розповсюдження лотерей.
Відповідно до інформаційної довідки право власності на будинок, АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24.04.2018 року в межах даного провадження отримано ухвалу слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, через відсутність технічної можливості власниці приміщення на відповідальне зберігання залишено кавоварку «TREYI», 5 дерев`яних тумбочок (робочих місць), дерев`яний стіл та холодильник «NORD» з продуктами харчування.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вказане майно являється речовим доказом.
Таким чином, вилучені речі зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що вони є доказом злочину.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених в ньому, просили суд задовольнити його повністю.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
В подальшому, через відсутність технічної можливості власниці приміщення на відповідальне зберігання залишено кавоварку «TREYI», 5 дерев`яних тумбочок (робочих місць), дерев`яний стіл та холодильник «NORD» з продуктами харчування.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
3) є предметом кримінального правопорушення;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, вищевказані речі, а саме комп`ютерна техніка (монітори, системні блоки, клавіатури, ноутбук, миші маршрутизатори, акустичні колонки, проводи до комп`ютерного обладнання, комутатор, термопринтер та інше), являється знаряддями вчинення злочину, адже саме за допомогою вказаної комп`ютерної техніки надавався доступ відвідувачем до азартних ігор, адже саме після того, як особі видавався чек, на якому зображено код доступу, вказана особа вводила даний код у відповідне вікно на персональному комп`ютері, після чого їй надавався доступ до ігор.
Також вилучені холодильник, телевізори, кавоварка, мікрохвильова піч, електробатарея використовувались для надання супутніх послуг відвідувачем, а тому також являються засобами вчинення злочину.
Крім того, знаряддями вчинення злочину являються 17 дерев`яних тумбочок (робочих місць), 9 стільців з металевими ніжками та спинками обтягнутими шкір замінником білого кольору та 7 стільців з металевими ніжками та спинками обтягнутими шкір замінником чорного кольору, дерев`яний стіл та три дерев`яних стільці, які спеціально обладнанні для зайняття гральним бізнесом , а саме на вказаних меблях розташовувались комп`ютерна техніка та особи, що надавали послуги та особи. яки отримували послуги (гравці). Вказані меблі спеціально пристосовані та використовувались саме під час вчинення злочину та без них вчинення вказаного злочину не можливе.
Вилучені грошові кошти також являються коштами, здобутими під час вчинення злочину, речовими доказами.
Що стосується камер відеоспостереження, флеш накопичувача, металевої коробки із відео реєстратором, жорсткого диску, зошити із записами, листи, аркуші паперу, поліетиленова коробка із чеками вказані речі також являються речовими доказами, адже на них могли зберегтися докази вчинення злочину, записи осіб, які користувались послугами, осіб, які надавали вказані послуги, а також інші обставини вчинення злочину.
Що стосується мобільного телефону, що знаходився на барній стійці обшукуваного приміщення, та належить адміністратору вказаного закладу (особі, що надавала доступ до грального обладнання, отримувала за це кошти та виплачувала грошові кошти у разі виграшу), то вказаний мобільний телефон міг використовуватись для спілкування із організатором вказаного грального бізнесу, може містити контакти осіб які являються співучасниками вчинення злочину, крім того може містити записи (тіньову бухгалтерію) щодо отриманих та виплачених коштів, а також номери телефонів постійних гравців, які являються свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Вказані вище речі знаходились у обшукуваному приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , а тому вказаний факт свідчить про володіння, користування таким майном вказаною особою, а також про використання вказаного майна з метою незаконного зайняття гральним бізнесом у приміщенні, яке спеціально пристосоване для вказаних цілей.
На підставі вищенаведеного, вказані речі мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою припинення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як встановлено в судовому засіданні, адвокатом ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_7 т ОСОБА_8 суду не надано жодних документів, що підтверджують їх право власності на речі та документи , на які слідчий просить накласти арешт. З оглянутих в судовому засіданні копій керівництв користувача та скрейча до номера мобільного телефону , які долучені адвокатом до матеріалів справи, не вбачається, що телевізори, ноутбук, мобільний телефон належать на праві особистої власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і, як наслідок, доказової бази, враховуючи необхідність призначення ряду експертиз (комп"ютерно-технічної, та інших), тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-
У х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .
Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1