Дата документу 30.10.2018 Справа № 554/8597/18
УХВАЛА
Іменем України

30 жовтня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Знам`янський району, с.Богданівка, українця, без освіти, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України,-
в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилалася на те, що 21.09.2018, близько 03:00 год. ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізовуючи свій корисливий умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наніс удари руками стиснутими в кулак по обличчю, та ногами по тулубу і кінцівках ОСОБА_10 .
Внаслідок застосованого фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 122 від 26.09.2018, останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді: кровопідтіку обличчя справа, кровопідтіку чола та вилиці зліва та кровопідтіку правої сідниці, кровопідтіків передплічь, та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню.
Подолавши за допомогою насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я, опір ОСОБА_10 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа», вартістю 500 грн (зі слів потерпілої), в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , вартістю 20 грн (зі слів потерпілої), лікеро-горілчаними виробами в полімерному пакеті об`ємом 10 л горілка «Пшенична» вартістю 600 грн (зі слів потерпілої), пенсійним посвідчення на ім`я ОСОБА_10 без вартості та сережками, вартістю 1000 грн, якими розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 2120 грн.
Також, 08.10.2018, близько 22:30 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У подальшому ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 стали наносити удари руками стиснутими в кулак по обличчю, ногами по тулубу і кінцівках ОСОБА_11 .
Подолавши за допомогою насильства, небезпечного для життя та здоров`я, опір ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заволоділи майном ОСОБА_11 , а саме: золотими сережками загальною вагою 5 грвартістю 3000 грн (зі слів потерпілої), пенсійним посвідчення на ім`я ОСОБА_11 без вартості, мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 1000 грн (зі слів потерпілої), якими розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 4000 грн.
Окрім того, 14.10.2018, в період часу з 19:30 год до 22:00 год ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проникли до приміщення будинку АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..
У подальшому, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 стали погрожувати фізичною розправою ОСОБА_12 .
Подолавши за допомогою погроз та застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, опір останньої, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заволоділи майном ОСОБА_12 , а саме: мобільним телефоном «Nокіа 1112», вартістю 1000 грн (зі слів потерпілої), мобільним телефоном «Nомі», вартістю 1000 грн (зі слів потерпілої), в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , вартістю 20 грн (зі слів потерпілої), приставкою тюнером Т-201 «Nомі» вартістю 500 грн (зі слів потерпілої), грошовими коштами в сумі 4000 гривень, чим спричинили матеріального збитку на загальну суму 6520 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України .
За даним фактами 21.09.2018 року СВ Гребінківським ВП ГУНП в Полтавській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за №0000276,
10.10.2018 року Лубенським ВП ГУ НП в Полтавській області були внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
16.10.2018 року Лубенським ВП ГУ НП в Полтавській області були внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
24.10.2018 року дані матеріали кримінальних проваджень об`єднані під єдиним № 000276
Згідно протоколу в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_5 о 19 год.45 хв..
28.10.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому останній свою провину визнав.
Посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, за що у разі визнання судом винуватим йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, та не може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що випливає в результаті об`єктивних дій підозрюваного після вчинення ним злочину; незаконно впливати на свідків та інших осіб, оскільки ОСОБА_5 відомо, де проживають останні, на що може спонукати санкція тяжкого злочину; вчинити інші кримінальні правопорушення, внаслідок того, що він не має джерел доходів для свого існування, слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити, заставу просили не обирати.
Підозрюваний та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім того адвокатом було подано скаргу в порядку ч. 4 ст.208 КПК України щодо незаконного затримання підозрюваного.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та скарги на незаконне затримання встановлено, що вони стосуються одного і того ж питання, що виникло в одній і тій ситуації.

У відповідності до ч. 6 ст.9 КПК України, у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про його об`єднання.

Таким чином, приходжу до висновку, що з метою забезпечення дотримання процесуальних строків у кримінальному провадженні, для об`єктивного усестороннього та ефективного судового розгляду клопотань, їх можливо об`єднати у одне провадження.

У ст. 206 КПК України вказані загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини, так у відповідності до ч. 1 вказаної статті кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Стаття 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

У відповідності до ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді,суду затримати особу,підозрювану у вчиненні злочину,за який передбачене покарання у виді позбавлення волі,лише у випадках: 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин .

Відповідно до ч 1ст.211КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

При цьому,у п.1ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченим у статтею 278цього Кодексу,у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

У частині 2 ст. 278 КПК України зазначено, що письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Відповідно до п с. ч. 1 ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом в тому числі п. c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як було встановлено в судовому засіданні, що 28.10.2018 року ОСОБА_5 затримано в Київській області порядку ст.. 208 КПК України. Доставлено до місця слідчого органу в Полтавській області близько 19 год..
28.10.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України.
При цьому законодавчо не врегульовані терміни "щойно", "негайно" та "невідкладно", адже як вбачається із самого тексту Закону, невідкладно може бути і протягом 24-х годин.

Вищевикладене, на думку слідчого судді дає право прийти до висновку, що ОСОБА_5 був затриманий 28.10.2018 року о 06 год.10 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України у відповідності до закону і залишався поруч із уповноваженою особою. Також враховую, що строки вручення підозри ОСОБА_5 були дотримані.

Згідно із пунктом 4 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, "Кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, надано право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним".

В той же час, слідчий суддя враховує, що при доставленні ОСОБА_5 до відділення поліції, було забезпечено право на захист, та надано захисника ОСОБА_6 .. Також, слідчий суддя бере до уваги той факт, що окрім ОСОБА_5 стороною обвинувачення затримано також інших підозрюваних у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, приймаю до уваги, що підозрюваний був доставлений до суду у передбачений законом строк, усно був повідомлений про підстави його затримання. Будь-яких порушень прав особи, при розгляді клопотань, слідчим суддею не встановлено, з урахуванням чого скарга захисника - задоволенню не підлягає.

При цьому не заслуговують на увагу твердження захисника, що ОСОБА_5 необхідно було затримувати на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання відповідно до ст.. 191 КПК України, оскільки вказані дії проводяться виключно щодо підозрюваного чи обвинуваченого, а ОСОБА_5 на той час не мав статусу підозрюваного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні доведено:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.09.2018 р. за адресою АДРЕСА_3 ; показами свідка сина ОСОБА_13 ; висновком судово-медичної експертизи № 122 від 26.09.2018 року; протоколом огляду місця події від 09.10.2018 року за адресою АДРЕСА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 16.10.2018 р. за адресою АДРЕСА_5 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколом обшуку від 28.10.2018 року проведеного за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 28.10.2018 року проведеного за адресою, АДРЕСА_6 ; протоколом обшуку від 28.10.2018 року проведеного за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має джерел доходів для свого існування;
- інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_15 вчинив тяжкий злочин та він може перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повному, всебічному розслідуванню шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_15 відомо, де проживають останні; особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_15 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що крім всього іншого негативно характеризує його особистість; застава відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаним ризикам.
Слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу враховуючи обставини справи та данні про особу підозрюваного.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Частинами 4,5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст..177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, окрім інших і щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати заставу.
Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 (справа 554/8597/18, провадження 1-кс/554/10485/2018) та скаргу адвоката ОСОБА_6 на незаконне затримання ( справа 554/8597/18, провадження 1-кс/554/10483/2018) об`єднати в одне провадження під спільним номером справи 554/8597/18, провадження 1-кс/554/10485/2018.
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в порядку ч.4 ст.208 КПК України - відмовити.
Клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 28 жовтня 2018 року 06 год. 10 хв.
Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26 грудня 2018 року о 06 год.10 хв.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1