ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Єдиний унікальний номер судової справи 201/4945/18
Номер провадження 1-кс/201/3722/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000770, -
встановив:
ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить відвести прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000770 за ч. 4 ст. 190 КК України.
В обґрунтування доводів поданої заяви ОСОБА_3 указує на те, що він є учасником у кримінальному провадженні № 0000770, оскільки в межах цього провадження вирішувалося питання про арешт його майна. У заяві звертається увага на безпідставний виклик свідків у даному провадженні. Також зазначається, що прокурор фактично здійснює процесуальні дії замість слідчого. При цьому у заяві указується на невиконання прокурором ухвал слідчих суддів про зобов`язання вчинити певні дії, порушення правил підслідності. На думку заявника дії прокурора ОСОБА_4 свідчать про наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумніви в його неупередженості та вказують на його можливу зацікавленість у вказаному кримінальному провадженні.
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд заяви про відвід прокурора за його відсутністю. Заяву підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду заяви за його відсутністю.
Суд, дослідивши доводи заяви і співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід.
Доводи викладені в заяві про відвід прокурора не узгоджуються із підставами, визначеними кримінальним процесуальним законом.
Так, згідно із ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.
Отже, відвід прокурору можливий тільки на підставах, визначених вказаною нормою закону.
Слід зазначити, що прокурор відповідно до вимог КПК України виконує функцію процесуального керівництва досудового розслідування від імені держави і його повноваження визначені відповідними актами.
Так, згідно із ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений зокрема: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Виходячи із вимог закону, прокурори не мають права поєднувати державні інтереси і свої приватні, інтереси своїх близьких родичів чи інших осіб, а тому зазначена норма передбачає, що вони не можуть виконувати державні функції у конкретному кримінальному провадженні і одночасно бути заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем згаданих учасників кримінального провадження.
Також прокурор не має права брати участь у конкретному провадженні, якщо він був задіяний у ньому як будь-який інший учасник (свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, суддя тощо).
Поряд з цим прокурор, який виконує функції від імені держави, не має права брати участь у конкретному кримінальному провадженні, якщо він чи його близькі родичі заінтересовані в результатах цього провадження або існують інші обставини, які викликають сумніви в його неупередженості.
Однак в своїй заяві про відвід прокурора заявник не довів ту обставину, що прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області у даному провадженні якимось чином зацікавлений в розгляді кримінального провадження № 0000770 або є будь-які обставини, що викликають сумніви у його неупередженості, оскільки доводи заяви про відвід стосуються неналежного здійснення досудового розслідування кримінального провадження, а інших підстав, визначених статтею 77 КПК України, для відводу слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, будь-які об`єктивні підстави для відводу прокурора у цьому кримінальному провадженні відсутні, а тому у задоволенні заяви про відвід прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 77, 80, 303, 376 КПК України, -

ухвалив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000770 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1