Номер провадження 1-кп/754/513/18
Справа№754/3187/18
Вирок
Іменем України
20 березня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000936 від 07.03.2018 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Маринівка Приморського району

Запорізької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК країни раніше не судимого, -

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
-захисника ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В :
До Деснянського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 7 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000936 від 07.03.2018 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 396 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між ОСОБА_3 та прокурором.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 02.06.2017 року о 02 годині 37 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у телефонній розмові з наглядно знайомим ОСОБА_6 , дізнався про скоєння невстановленими особами, відповідно яких матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0002377 від 02.06.2017 року, злочину, а саме: відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
У вищевказаній телефонній розмові ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом на заздалегідь необіцяне приховування тяжкого злочину, не будучи членом сім`ї чи близьким родичем осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, шляхом надання поради щодо можливого місця збуту предметів, здобутих внаслідок вчинення злочину, а також маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинення невстановленими особами тяжкого злочину, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та своєї бездіяльності, заздалегідь не обіцяно приховав вчинення тяжкого злочину.
ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, а саме: у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину.
07 березня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 ч. 1 ст. 396 КК України, істотних обставин для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, у виді двох місяців арешту.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості підтримали та також просили її затвердити.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які просили затвердити угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 в повному обсязі розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 19.01.2018 року у виді тримання під вартою, закінчився 19.03.2018 року, підстави для обирався нового запобіжного заходу на даному етапі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені на момент затвердження угоди в суді - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 березня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000936 від 07.03.2018 року.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 396 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання - 19.01.2018 року.
На підставі ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 19.01.2018 року по 19.03.2018 року включно, із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню арешту.
Враховуючи строк перебування ОСОБА_3 під вартою з 19.01.2018 року по 19.03.2018 року включно, виходячи із співвідношення одного дня утримання під вартою одному дню арешту згідно ст.72 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) місяців арешту, у зв`язку з його фактичним відбуттям.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1