Справа № 402/1085/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017м. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське кримінальне провадження за №0000322 від 13.07.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївка Миколаївського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, утриманців не має, працюючого водієм автотранспортних засобів об`єднаного автогосподарства медичних закладів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, за наступних обставин:
12.07.2017 року близько 18 години ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем марки RENALT Master реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, належить об`єднаному автогосподарству медичних закладів, по автомобільній дорозі сполученням Київ-Одеса на 244 км + 223,7 м, рухаючись зі швидкістю близько 100 км/год., проявив особисту неуважність і безпечність, та в порушення вимог п.13.1 ПДР, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною причепа марки ГКБ 8350 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був приєднаний до автомобіля марки КАМАЗ 5320 реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався у попутному напрямку попереду автомобіля марки RENALT Master під його керуванням.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля марки RENALT Master реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (лікар-неанатолог Дитячої обласної лікарні), яка перебувала в момент ДТП на передньому пасажирському сидінні з правої сторони, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, закритого оскольчатого перелому правого наколінника зі зміщенням, саден м`яких тканин лобної ділянки голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №79 від 22.08.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до висновку судової експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №295 від 25.07.2017 року: в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Рено мастер» ОСОБА_7 , повинен був керуватися вимогами п.13.1. Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість запобігти ДТП. Оскільки водій автомобіля «КАМАЗ» ОСОБА_8 не був проінформований про небезпеку для руху, яка наближалась до його автомобіля ззаду в вигляді автомобіля «Рено Мастер», рішення даних питань з технічної точки зору не має смислу, так як дії водія ОСОБА_8 в даній ситуації вимогами ПДР не регламентовані, і він своїми односторонніми діями не міг вплинути на хід розвитку обставин механізму ДТП і тим самим не міг уникнути настання даної пригоди. У даній дорожній обстановці, що склалася, дії водія автомобіля «Рено мастер» ОСОБА_9 , не відповідали вимогам п. 13.1. Правил дорожнього руху України. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля «Рено мастер» ОСОБА_9 , вимогам п.13.1. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що дійсно скоїв дорожньо-транспорту пригоду. У скоєному щиро розкаюється.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні ним кримінальнального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяня, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст. ст. 349 ч. 3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів згідно ст.349 ч. 3 КПК України суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа ОСОБА_4 , за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, частково надавав грошову допомогу потерпілій після вчинення злочину, являється пенсіонером, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням йому обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п "ґ" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року, оскільки обвинувачений досяг пенсійного віку.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує клопотання захисника та не заперечує щодо застосування до нього Закону України "Про амністію в 2016 році".
Прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році".

Потерпіла заперечую проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році".
Згідно п"ґ" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі, на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та на день набрання чинності цим законом досягли пенсійного віку встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Законом "Про амністію у 2016 році" досяг пенсійного віку встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.
Судові витрати розподілити в порядку ст.124 КПК України.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі волі строком на 2 (два) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно з ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі п. "ґ" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3064 грн. 97 коп.
Речові докази: автомобіль марки "RENALT Master" реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити власнику, автомобіль марки "КАМАЗ 5320" реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки ГКБ 8350 реєстраційний номер НОМЕР_2 -залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Ульяновський районний суд Кіроградської області.
Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1