Провадження №1-в/522/258/18
У Х В А Л А

Іменем України
07 березня 2018 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання установи виконання покарань про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Москва, Російської Федерації, громадянина України, учня ДНЗ «Старокозацького професійного аграрного ліцею», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 24.10.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75, 104 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки,-

В С Т А Н О В И В

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.10.2016 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Начальник Приморського районного сектора Одеського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно ОСОБА_3 , мотивуючи подання наступним:

25.11.2016 року ОСОБА_3 був поставлений на облік Білгород- Дністровського міськрайонного відділу кримінальо-виконавчої інспекції УДПтС України в Одеській області. 04.08.2017 року особова справа стосовно ОСОБА_3 була направлена до Приморського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації для виконання за вироку суду за територіальністю, де засуджений згідно чинного законодавста був поставлений на облік та перебуває по теперішній час.
В період відбування покарання ОСОБА_3 02.12.2016 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.175-1 ч.1 КУпАП, до кримінальної відповідальності не притягувався. ОСОБА_3 підпадає під дію Закону України «Про аміністію у 2016 році» згідно ст.1 п.«а» - щодо осіб, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми. На момент вчинення злочину ОСОБА_3 було 17 років. Ураховуючи викладене та керуючись ст.86 КК України, ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році», ЗУ «Про застосування аміністії в Україні», начальник установи виконання покарань просив вирішити питання про застосування до засудженого ОСОБА_3 . Закону України «Про амністію у 2016 році»

В судове засідання представник сектора Одеського міського відділу з питань пробації та прокурор не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до письмової заяви, ОСОБА_3 просив розглядати подання установи виконання покарань без його присутності та погодився на застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.10.2016 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Згідно вироку суду на засудженого були покладені обов`язки: повідомляти орган пробації про зміну місця проживання або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в орган пробації. .

З матеріалів особової справи вбачається, що за час випробування засуджений 02.12.2016 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.175-1 ч.1 КУпАП, до кримінальної відповідальності не притягувався, є сиротою.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.1 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Згідно до статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Так, ОСОБА_3 засудженого ст. 286 ч. 1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є неумисним злочином невеликої тяжкості, та на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_5 досяг пенсійного віку.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та представника заявника, який вважав можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком суду додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, а ОСОБА_5 звільненню від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2016 року у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію» у 2016 році.

Керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, 537 ч. 1 п. 9 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Подання начальника Приморського районного сектора Одеського МВ з питань пробації ОСОБА_4 про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію» у 2016 році стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.10.2016 року від відбування покарання у вигляді двох років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з випробуванням строком на 2 роки, на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, ст.85 КК України у зв`язку із застосуванням акту амністії.
Суддя:
07.03.2018