СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1188/17
Номер провадження 1-кс/547/2/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 рокусмт. Семенівка

Слідчий суддя Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області, клопотання слідчого слідчого відділення Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , освіта середня, раніше судимий:
02.06.2017 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000043 від 04.02.2017,
ВСТАНОВИВ:
26.10.2017 слідчий СВ Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліцію ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою строком 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано пред`явленням 21.08.2017 і 31.08.2017 ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочинів, передбачених, відповідно, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 289 КК України за таких обставин.
У кінці січня на початку лютого 2017 року, точного часу та дати не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи прямий, заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув до нежилого господарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 де, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію даного господарства, після чого, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, за допомогою металевої фомки зірвали навісний замок із вхідних дверей та проникли до приміщення будинку, звідки таємно викрали дві чавунні плити пічного опалення, вартістю 348 грн. за кожну.
Продовжуючи доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за допомогою металевої фомки зірвали навісний замок із вхідних дверей та проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали одну чавунну плиту пічного опалення, вартістю 348 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 аналогічним способом проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали побутовий електроточильний пристрій «Еней», вартістю 162 грн., електромотор потужністю 1,5 КВт, вартістю 1749 грн., алюмінієву передню кришку від мотора до автомобіля «Москвич АЗЛК 2140», вартістю 475 грн., карбюратор до вказаного автомобіля, вартістю 205 грн., та із приміщення сараю електромотор із циркулярки потужністю 3 КВт, вартістю 2768 грн.
Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6403 грн. (згідно висновку експерта від 31.08.2017).
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням в житло та інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
30.07.2017 близько 22:00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою із своїм братом ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, прибули до господарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де на подвір`ї виявили автомобіль «Москвич», д.н.з. НОМЕР_1 , салатного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_11 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ) та перебуває у фактичному володінні останнього.
Після цього, ОСОБА_10 із ОСОБА_4 , викотили автомобіль з господарства та, штовхаючи автомобіль, намагалися його завести, але не змогли.
Потім, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 покинули зазначений автомобіль на перехресті вул. Проїзної та Низової у с. Вереміївка, Семенівського району, таким чином розпорядившись транспортним засобом на власний розсуд.
У результаті вчиненого діяння потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 99 від 17.08.2017, була заподіяна майнова шкода у розмірі 8700 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.07.2017 близько 23:00 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Хорольська, с. Вереміївка, Семенівського району Полтавської області, біля господарства № 9 виявили автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_3 , червоного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_12 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 ) та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_13 .
У подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, відкотили автомобіль від господарства, де в подальшому ключем, який знаходився у замку запалення, ОСОБА_10 завів його та спільно із ОСОБА_4 використовували на території Полтавської та Кіровоградської областей, таким чином розпорядившись транспортним засобом на власний розсуд.
У результаті вчиненого діяння потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 94 від 05.08.2017, була заподіяна майнова шкода у розмірі 22483,24 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно клопотання підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними доказами:
-показами потерпілого ОСОБА_9 від 06.02.2017;
-показами свідка ОСОБА_14 від 05.08.2017;
-показами свідка ОСОБА_15 від 05.08.2017;
-показами свідка ОСОБА_10 від 05.08.2017;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2017;
-висновком експертизи з оцінки майна від 31.08.2017;
-протоколом огляду місця події від 30.07.2017,
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 31.07.2017,
-протокол огляду місця події від 31.07.2017,
-висновок трасологічної експертизи № 2067 від 10.08.2017,
-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.07.2017,
-протокол огляду місця події від 31.07.2017,
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.08.2017,
-висновок трасологічної експертизи № 2066 від 09.08.2017,
-висновок додаткової трасологічної експертизи № 2412 від 14.09.2017,
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_17 ,
-повідомленнями про підозру ОСОБА_10 ,
-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
У зв`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_4 , його 21.08.2017 і 31.08.2017 заочно повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.
09.10.2017 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
Із 13.07.2017 ОСОБА_4 перебуває на обліку Великобагачанського районного сектору з питань пробації за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.06.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вік та стан здоров`я дозволяють тримання під вартою, характеризується негативно за місцем навчання, суворість можливого покарання є суттєвим елементом оцінки ризику переховування або повторного вчинення злочинів.
Підставами для обрання запобіжного заходу вказано на наявність таких ризиків як: інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, а тому виникають обґрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі існує ризик того, що підозрюваний зможе переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення від покарання за вчинення даних злочинів, а також останній може продовжувати свою злочинну діяльність, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю, наголосила, що підозрюваний тривалий час перебував у розшуку. Один із злочинів вчинив у віці до 18 років, інший у повнолітньому віці. Вказала, що строк тримання під вартою має бути визначений у межах строку досудового розслідування, який спливає 02 квітня 2018 року.
Законний представник покладався на розсуд слідчого судді щодо запобіжного заходу.
Підозрюваний також покладався на розсуд слідчого судді щодо запобіжного заходу. Вказав, що боявся, тому не з`являвся для реєстрації у орган пробації і до слідчого, постійно жив у с. Куп`євате Глобинського району, там працював неофіційно. З навчання у ПТУ та з проживання у гуртожитку відрахований давно.
Захисник вказав, що виконання домашнього арешту може бути ускладненим щодо підозрюваного; щодо нього має бути застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо вказаного клопотання слідчий суддя встановив таке.
З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається, що ОСОБА_4 21.08.2017 і 31.08.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених, відповідно, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 289 КК України за змістом, вказаним вище у цій ухвалі.
Злочин за ч. 3 ст. 185 КК України можливо вчинено ним у віці до 18 років, а злочин за ч. 2 ст. 289 КК України після досягнення 18 років.
З протоколів огляду місць події від 30.07.2017, від 31.07.2017, протоколів допитів потерпілих ОСОБА_9 від 06.02.2017 і від 01.08.2017, ОСОБА_13 від 31.07.2017, протоколів допиті свідків ОСОБА_17 від 31.07.2017, ОСОБА_14 від 05.08.2017, ОСОБА_15 від 05.08.2017 вбачається можливе викрадення майна та заволодіння транспортними засобами, вказаними у повідомленнях про підозру ОСОБА_4 , як ним, так і іншими спільно з ним особами.
Висновками експертів від 10.08.2017 і від 14.09.2017 стверджено, що виявлені у автомобілях, відповідно ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_3 , і "Москвич 2140", д.н.з. НОМЕР_1 , сліди папілярних узорів рук належать ОСОБА_4 .
Підозрюваний є здоровим, на обліку у лікарів нарколога або психіатра не перебуває; у червні 2016 року відрахований із навчального закладу "Хорольський агропромисловий коледж Полтавської державної аграрної академії", виселений із відповідного гуртожитку, за місцем навчання характеризувався негативно; раніше проживав АДРЕСА_4 разом із ОСОБА_15 , яка народилася у 1999 році; раніше судимий 02.06.2017 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; постійного місця проживання і роботи не має, не одружений.
26.10.2017 слідчим суддею Семенівського районного суду Полтавської області надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
26.03.2018 о 07 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано. У цей же день о 09 год. 00 хв. йому та його новим захисникові і законному представникові повторно вручено клопотання про тримання під вартою.
За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до ч. 4 ст. 176, ст. 177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 "обгрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах "Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Відтак слідчий суддя робить висновок про обґрунтованість підозр щодо ОСОБА_4 .
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
02.06.2017 ОСОБА_4 засуджено вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
Отже можливий злочин за ч. 2 ст. 289 КК України вчинено у період іспитового строку.
Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Отже злочин є тяжким.
Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Отже злочин також є тяжким.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання обґрунтованості обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного слідчий суддя зазначає, що відповідно до приписів ст.ст. 132, 177, 178, 194 КПК України з матеріалів кримінального провадження та клопотання вбачається і прокурором доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України; злочини є тяжкими; злочин за ч. 2 ст. 289 КК України вчинено у період іспитового строку; обвинувачений тривалий час переховувався від органу досудового розслідування і органу пробації, у зв`язку із чим також оголошувався у розшук; у підозрюваного є процесуальний обов`язок брати участь у досудовому розслідуванні; потреби досудового розслідування щодо забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків виправдовують відповідний ступінь втручання у його права і свободи; потерпілим завдано значної матеріальної шкоди; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, може обумовити його переховування від органів досудового розслідування, суду; соціальні зв`язки за місцем проживання є нестійкими.
Відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти можливим ризикам щодо діянь підозрюваного.
Строк досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 спливає 03 квітня 2018 року (включно). Запобіжні заходи не можуть застосовуватися поза межами досудового розслідування.
З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про тримання під вартою є обґрунтованим, його слід задовольнити та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою з моменту його затримання. Обставини провадження виправдовують тримання під вартою підозрюваного у межах строку досудового розслідування по 03 квітня 2018 року включно.
Водночас, відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ст. ч. 4 ст. 183, ст. 194 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; визначає обов`язки, які відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного на строк по 03.04.2017 у разі внесення застави.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк дев`ять днів, які рахувати з 26 березня 2018 року, 07 год. 20 хв.
Визначити 03 квітня 2018 року датою закінчення дії ухвали про тримання під вартою.
Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 56000,00 грн.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці, але не більш як по 03 квітня 2018 року включно, який буде відраховуватися з дня його звільнення з-під варти, такі обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, прокурора, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з особами, які є свідками, потерпілими, підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності) та паспорт громадянина України (у разі його наявності у володінні підозрюваного);
6) носити електронний засіб контролю у разі його закріплення на тілі підозрюваного.
Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених обов`язків, а також у разі нез`явлення підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та вирішується питання про застосування до обвинуваченого застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Контроль за виконанням ухвали здійснює прокурор старший прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному і присутньому у судовому засіданні прокурору.
Копію ухвали невідкладно надіслати до Полтавської установи виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№ 23).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1