Дата документу Справа № 325/266/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1324/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.258-3 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 29 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Таганрог Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він з 05 червня 2014 року по 03 жовтня 2015 року приймав участь у терористичній, у відповідності до ст. 1 абз. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом, організації «Донецька народна республіка» (далі - ДНР), утвореної 07 квітня 2014 року у м.Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку встановленому Конституцією України, тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

ОСОБА_8 усвідомлював, що основною метою терористичної організації «ДНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території та державного кордону України шляхом створення незаконного державного утворення «Донецька народна республіка» на території Донецької області, в порушення порядку, встановленого ст.ст. 2, 73 Конституції України, згідно яких територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом.

Вказана терористична організація завідомо для ОСОБА_8 є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функції між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.

На керівників зазначених блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що були у вказаних блоках.

На керівників та учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань) покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України та військовослужбовцями України.

На представників політичного блоку покладається організація збору та отримання матеріальної та фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.

«Донецька народна республіка» завідомо для ОСОБА_8 має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоків керівникам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Достовірно усвідомлюючи всі наведені обставини, 05 червня 2014 року, ОСОБА_8 діючи умисно, з метою сприяння насильницькій зміні меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, не погоджуючись з політикою представників української державної влади, з корисливих мотивів з метою отримання грошової винагороди від керівників незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР», а також з ідеологічних мотивів, перебуваючи в м.Донецьку в адміністративній будівлі Управління Служби безпеки України в Донецькій області за адресою: м.Донецьк, вул.Щорса, буд.62, захопленій учасниками терористичної організації «ДНР», добровільно, за власною ініціативою вступив до складу не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР». Після того був передислокований на територію м.Слов`янськ Донецької області для подальшого проходження військової служби шляхом здійснення охорони злітної полоси розташованої вздовж АДРЕСА_2 . Охорону зазначеної злітної полоси ОСОБА_8 здійснював протягом червня 2014 року шляхом здійснення контролю за проїздом транспортних засобів та перешкоджання переміщення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань України, які беруть участь у проведення антитерористичної операції на території Донецької області, тобто брав участь у терористичній діяльності «Донецької народної республіки» шляхом здійснення дій, направлених на залякування населення, захоплення та охорону адміністративних будівель, органів державної влади і місцевого самоврядування України, що призводило до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, та продовжував брати участь у складі не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР».

Далі, на початку серпня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи у будівлі Управління Служби безпеки України в Донецькій області, розташованої за адресою м.Донецьк, вул.Щорса, 62, за власним бажанням вступив (перейшов) до складу незаконного збройного формування батальйону «Оплот» терористичної організації «Донецька народна республіка», де протягом вересня 2014 року пройшов навчання з поводження зі стрілецькою зброєю на території військової частини, розташованої в АДРЕСА_2 та на території військової бази поблизу м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, після чого ОСОБА_8 за власним бажанням була обрана зброя типу ручного кулемету системи «Калашникова». По закінченню навчання ОСОБА_8 разом із невстановленими органом досудового розслідування особами продовжив перебування у складі не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР» та був передислокований в с.Саханка Новоазовського району Донецької області, де продовжував брати участь у складі зазначеного вище збройного формування.

Далі, у середині листопада 2014 року продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 , перебуваючи в с.Саханка Новоазовського району Донецької області вступив до складу незаконного збройного формування «Семенівський батальйон» терористичної організації «ДНР» на посаду стрілка, а також йому невстановленими органом досудового розслідування особами було надано військовий квиток терористичної організації «ДНР», після чого він продовжував брати участь у складі зазначеного незаконного збройного формування.

В січні 2015 року продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 , на виконання наказів керівника незаконного збройного формування «Семенівський батальйон» терористичної організації «ДНР» знаходився на блок пості, розташованому на трасі М14 «Маріуполь-Новоазовськ» у с. Широкине Новоазовського району Донецької області, де здійснював контроль за проїздом через блок пост транспортних засобів та перешкоджання переміщенню в них українських військових та зброї, тобто брав участь у терористичній діяльності «Донецької народної республіки».

Наприкінці лютого 2015 року ОСОБА_8 було переведено на позицію, розташовану біля будівлі Широкинської загальноосвітньої школи, розташованої в с.Широкине Новоазовського району Донецької області, для здійснення спостереження та виявлення місць дислокації, фортифікаційних споруд, військової техніки, військовослужбовців, правоохоронців та інших військових формувань України, які беруть участь у проведення антитерористичної операції та розміщувались в с. Широкине Новоазовського району Донецької області.

В середині липня 2015 року продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 перебуваючи в с.Нова Мар`ївка Тельманівського району Донецької області, будучи членом зазначеного незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР», діючи умисно у складі підрозділу, разом з іншими невстановленими членами терористичної організації «ДНР» виконував злочинні вказівки керівників незаконного збройного формування, направлені на здійснення збройної охорони злітної полоси, яку займали учасники терористичної організації «ДНР», розташованої вздовж траси Т0512 неподалік зазначеного населеного пункту Донецької області, шляхом здійснення дій, направлених на залякування населення, охорону захопленої адміністративної будівлі, а також перешкоджання проїзду військової техніки, військовослужбовців, правоохоронців та інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції в Донецькій області, що призводило до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.

25 липня 2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи в с.Нова Мар`ївка Тельманівського району Донецької області, будучи членом вищезазначеного незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» отримав від невстановлених представників терористичної організації «ДНР» грошову винагороду у розмірі 15000 російських рублів за виконання злочинних вказівок керівників зазначеного збройного формування, направлених на здійснення дій по залякуванню населення, охорону захоплених адміністративних будівель, а також перешкоджання проїзду через блок пости військової техніки, військовослужбовців, правоохоронців та інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції у Донецькій області, що призводило до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.

Наприкінці липня 2015 року ОСОБА_8 було передислоковано до с.Григорівка Тельманівського району Донецької області, де він здійснював спостереження та виявлення місць дислокації, фортифікаційних споруд, військової техніки, військовослужбовців, правоохоронців та інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, а саме у с.Гранітне Донецької області.

Крім того, в перших числах серпня 2015 року, ОСОБА_8 , знаходячись в одній із будівель, яку займали учасники терористичної організації «Донецька народна республіка», на території с. Григорівка Тельманівського району Донецької області, діючи умисно, без дозволу, безоплатно придбав від невстановленого учасника не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР» ручний кулемет Калашникова РПК-74 калібру 5,45 мм та 30 патронів калібру 5,45х39 мм. Зазначений кулемет та патрони ОСОБА_8 за відсутності відповідного дозволу, виданого компетентними органами МВС України носив та зберігав при собі до 03 жовтня 2015 року, коли вони були вилучені у нього військовослужбовцями розвідувального підрозділу ЗС України при його затриманні біля АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано

за ч.1 ст.258-3 КК, як участь у терористичній організації;

за ч.1 ст.263 КК, як придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Йому призначено покарання

за ч.1 ст.258-3 КК у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.1 ст.263 КК у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, судові витрати та речові докази.

ОСОБА_8 обвинувачувався також у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.437 КК. Проте вироком суду у вчиненні цього злочину ОСОБА_8 виправдано.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю судового рішення фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. На думку апелянта при призначенні обвинуваченому покарання за ч.1 ст.258-3 КК та ч.1 ст.263 КК суд не врахував особливу суспільну небезпечність діянь, вчинених ОСОБА_8 , тривалий час його перебування у незаконному збройному формуванні та вид зброї ручний кулемет, який фактично використовувався для вчинення особливо тяжких злочинів. Крім того, суд безпідставно виправдав ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.437 КК, адже сукупність зібраних доказів повністю підтверджує доведеність його вини у вчиненні зазначеного злочину.

Апелянт просить повторно дослідити певні письмові докази, які містяться у матеріалах справи та допитати свідків.

Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання: за ч.1 ст.258-3 КК у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.1 ст.263 КК у виді 5 років позбавлення волі. Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.437 КК та призначити йому покарання у виді 14 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить обвинуваченому на праві приватної власності.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалити новий вирок; обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Оскільки обставини вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК, доведеність його вини і кваліфікацію його дій в цій частині не оспорено, судова колегія з огляду на положення ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядала. У зв`язку з чим, вважає встановленим вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК за обставин зазначених в оспореному вироку суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного визнання ОСОБА_8 невинуватим за ч.2 ст.437 КК ведення агресивних воєнних дій, судова колегія не находить їх такими, що спростовують висновки суду в цій частині.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що під веденням агресивної війни або агресивних воєнних дій визнаються управлінські дії з реалізації агресивних планів, зокрема, загальне керівництво всіма задіяними у війні чи у воєнному конфлікті силами, керівництво збройними силами або проведення військових операцій тощо. Ці дії вчинюються після того, як агресивна війна чи воєнний конфлікт уже розв`язані, і можуть включати в себе внесення змін до плану війн чи воєнного конфлікту, створення нових планів ведення розпочатої війни чи воєнних дій.

В судовому засіданні доведено та сукупністю досліджених доказів підтверджено виконання ОСОБА_8 завдань по чергуванню на позиціях та наглядових пунктах незаконних збройних формувань ДНР.

Жодних доказів того, що ОСОБА_8 вчиняв управлінські дії з реалізації агресивних планів, загальне керівництво всіма задіяними у війні чи у воєнному конфлікті силами, керівництво збройними силами, проводив військові операції, вносив зміни до плану війни чи воєнного конфлікту, створював нові плани ведення розпочатої війни чи воєнних дій, стороною обвинувачення суду не надано. Більш того, й саме формулювання обвинувачення цього не містить.

Таким чином, заперечення апеляційної скарги про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.437 КК, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується заперечень прокурора про необґрунтованість призначеного покарання, внаслідок його м`якості, судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, суд в повній мірі врахував тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, один з яких віднесено до особливо тяжких злочинів, а інший до тяжких; дані про особу ОСОБА_8 , який повністю визнав свою вину за ст.258-3 та ст.263 КК, які йому інкримінувались, активно сприяв розкриттю злочинів органам досудового розслідування і встановлення обставин справи судом. В силу ст.89 КК є особою, раніше не судимою, за місцем тримання під вартою обвинувачений характеризується позитивно, до затримання офіційно не працював, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на туберкульоз правої легені, продовжує проходити лікування. Фактично доведеність винуватості ОСОБА_8 за ст.258-3 КК ґрунтується на показах визнання своєї вини самого обвинуваченого.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено, не наведено їх і в обвинувальному акті. А тому, на переконання судової колегії, суд дійшов вірного висновку про можливість призначення обвинуваченому мінімального покарання.

Отже, колегія суддів не убачає підстав вважати вирок несправедливим через м`якість призначеного покарання. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.407 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 29 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону N 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 час його тримання під вартою з 30.05.2017 року (включно) по 20.06.2017 року (включно) з розрахунку, до якого одному дню тримання під вартою дорівнює два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той же строк від дня отримання ним копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4