У Х В А Л А
Іменем України
01 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 21 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України,
ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 21 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку електронного адміністрування ПДВ № 9854 у Державній казначейській службі України, який належить ТОВ «Торговий дім «Тагус» (), зупинення видаткових операцій по вищевказаному рахунку за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, а також, з метою визначення сум грошових коштів, на які накладено арешт, зобов`язавши відповідних службових осіб Державної казначейської служби України надавати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаному рахунку, на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 1 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: м. Київ вул. Д. Щербаківського буд.48-А, СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що невстановлені особи зареєстрували на території м. Києва, ТОВ «Торговий дім «Тагус» (), використовуючи особисті дані гр. ОСОБА_5 , який повідомив, що не має відношення до ведення фінансово-господарської діяльності даного підприємства. Діяльність вищевказаного підприємства спрямована на проведення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам та з метою ухилення від сплати податків.

У ході досудового розслідування допитано засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ «Торговий дім «Тагус» () гр. ОСОБА_5 на предмет реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності даного підприємства.

Під час допиту останній повідомив, що фінансово-господарську діяльність ТОВ «Торговий дім «Тагус» він ніколи не проводив та не мав наміру проводити. Зареєстрував дане підприємство за грошову винагороду. Грошових коштів або іншого майна, цінних паперів в статутний фонд ТОВ «Торговий дім «Тагус» він не вносив і нікому не доручав, контрактів з нерезидентами не укладав.

Згідно рапорту ОУ ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що проведеним аналізом інформаційно-аналітичних систем ДФС України, з`ясовано, що 19 серпня 2017 року невстановленими особами від імені ТОВ «Торговий дім «Тагус» до Одеської митниці ДФС подано попередню митну декларацію №014876 про намір ввозу товарно-матеріальних цінностей за заниженими цінами близько 3-х разів.

Згідно попередньої митної декларації № 909278 встановлено наступне: митна вартість товару 850 604,49 грн.; код митниці на кордоні НОМЕР_1 відділ митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-центральний», пункт пропуску «Одеський морський торговельний порт»; одержувач ТОВ «Торговий дім «Тагус» (); опис товару: постільна білизна текстильна з набивної синтетичної тканини у наборах, 100% поліестер, в асортименті 8 670 наборів; контейнер CCLU6879645, транспортний засіб НОМЕР_2 / НОМЕР_3 місцезнаходження товару: ВМК ТОВ «Сільгосппостач» () за адресою: Одеська область Біляївський р-н. с. Усатове вул. Новомосковська дорога буд. 23.

Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до обліково-реєстраційних даних, службові особи ТОВ «Торговий дім «Тагус» () під час здійснення фінансово-господарської діяльності використовують рахунок електронного адміністрування ПДВ №9854.

Згідно до норм Податкового кодексу України, з 01.07.2015 року на постійній основі вступив у силу порядок електронного адміністрування ПДВ, за для чого створюється електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунку в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі розрахунок коригування) в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку.

Для кожного платника податку Казначейством відкрито один електронний рахунок.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що використовуючи реквізити ТОВ «Торговий дім «Тагус» невстановлені слідством особи від імені підставної особи ОСОБА_5 незаконно використовують рахунок даного платника податків відкритого у Державній казначейській службі України, з метою надання послуг з штучного формування податкового кредиту з ПДВ реальному сектору економіки.

Згідно до інформації з автоматизованої системи «Податковий Блок» встановлено, що ТОВ «Торговий дім «Тагус» відкрито рахунок електронного адміністрування ПДВ у Державній казначейській службі України за № 9854 від 01.04.2016 року.

Таким чином, як зазначається у ч. 3 ст. 170 КПК України, грошові кошти, на які може бути накладено арешт перебувають на Казначейському рахунку ТОВ «Торговий дім «Тагус». Даний рахунок підконтрольний особам, які фактично несуть цивільну відповідальність за заподіяння матеріальних збитків від злочинної діяльності, пов`язаної з фіктивним підприємництвом.

За таких обставин у слідства є достатньо підстав вважати, що зазначені банківські рахунки використовуються у злочинній діяльності при ведені фінансово-господарських операцій, а грошові кошти, які надходили на зазначені банківські рахунки, фактично здобуті злочинним шляхом.

Враховуючи факт створення ТОВ «Торговий дім «Тагус» з метою прикриття незаконної діяльності, а також з метою захисту економічних інтересів держави, забезпечення цивільного позову та приймаючи до уваги, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом, підлягають поверненню до державного бюджету, необхідно накласти арешт на зазначений вище рахунок.

А також, з метою забезпечення арешту майна, необхідно розглянути клопотання без повідомлення особи, у володінні якої знаходиться майно.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0000077 від 21 серпня 2017 року вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку електронного адміністрування ПДВ № 9854 у Державній казначейській службі України, який належить ТОВ «Торговий дім «Тагус» (), з метою збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову.
Чинним Кримінальним процесуальним Кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правову підставу для арешту грошових коштів, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, слідчим в судовому засіданні не доведено, а так само і в матеріалах клопотання відсутні належні дані, що грошові кошти, на які необхідно накласти арешт, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що вони є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000077 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України та як наслідок можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні.

Та обставина, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, не дає законних підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки у вказаній постанові не зазначено підстав для прийняття такого рішення.

Доводи клопотання слідчого з приводу того, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом є лише припущенням, оскільки не мають відповідного підтвердження у матеріалах клопотання а тому, на переконання слідчого судді, дана обставини не дає підстав для арешту грошових коштів.

Зі змісту клопотання слідує, зокрема, що арешт на грошові кошти на рахунку зазначеного у клопотанні ТОВ «Торговий дім «Тагус» необхідно накласти з метою забезпечення цивільного позову.

При цьому, в розпорядження слідчого судді не надано доказів на підтвердження знаходження на рахунку зазначеного товариства грошових коштів, на які просить накласти арешт слідчий, а так само, щодо розміру збитків заподіяних даним товариством за результатами господарської діяльності, що свідчить про недоведеність слідчим співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Більше того, з витягу з ЄРДР внесеного 21 серпня 2017 року за № 0000077 убачається, що невстановлені особи зареєстрували на території м. Києва ТОВ «Торговий дім «Тагус», використовуючи особисті дані гр. ОСОБА_5 , діяльність якого спрямована на проведення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам та з метою ухилення від сплати податків.

При цьому, відомості про вчинення ТОВ «Торговий дім «Тагус» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, а саме: за фактом ухилення від сплати податків до ЄРДР не внесено.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим, прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.
Таким чином, прокурором належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на грошові кошти на рахунках товариств, зазначених у клопотанні слідчого.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 21 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, про накладення арешту на майно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя