Справа №718/2103/17
Провадження №1-кп/718/168/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 рокуКіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000523, внесене 20.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Керносівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, працюючого кладовщиком на фірмі «Ярмолинських напівфабрикатів», зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 в квітні 2017 року , діючи умисно на земельній ділянці площею 0,26 га, що в АДРЕСА_1 , незаконно посіяв насіння рослин коноплі, які в подальшому вирощував для власних потреб без мети збуту.
19 серпня 2017 року працівниками Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, в ході огляду місця події було виявлено та вилучено на земельній ділянці ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 70 рослин конопель, які згідно висновку експерта №774-Х від 30.08.2017 року мають анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містять в своєму складі тетрагідраканабінол і є рослинами роду «коноплі».
Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.310 КК України, як незаконний посів та вирощування коноплі в кількості сімдесят рослин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності, оскільки дійсно в квітні 2017 року він незаконно посіяв та виростив сімдесят рослин коноплі для власних потреб без мети збуту. У вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310 КК України є правильною, оскільки він незаконно посіяв та вирощував коноплю в кількості сімдесят рослин.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, беззаперечне визнання своєї вини у вчиненому.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, особу обвинуваченого, який працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в психоневрологічному, наркологічному диспансерах не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк визначений санкцією статті, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені судові витрати на залучення експертів покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 75,76 КК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: сімдесят рослин конопель, залишки зразків надані разом із висновком експерта №774-Х від 30.08.2017 та упаковані в паперовий білий конверт з биркою, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 494 гривень 80 копійок у відшкодування понесених по справі витрат за проведення експертизи № 774-Х від 30.08.2017 року.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1