Справа №487/5962/17 20.11.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено.
У відношенні підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці терміном до 10.01.2018 р.
Покладено на нього обов`язки: прибувати до слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання залежно від стадії кримінального провадження.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Заступник начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою подання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованим та не аргументованим, оскільки не підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які надані суду.
Вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає, що, враховуючи відомості про особу підозрюваного та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від слідчого, прокурора та суду. Крім того, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може впливати на свідків.
Зазначає, що особа, в якої підозрюваний наймав житло, а саме ОСОБА_8 , є безпосереднім свідком злочину. Останньому відоме її місце проживання та її показання стали підставою для проведення обшуку.
Встановлені слідчим суддею обставини.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою.
Зазначив, що ОСОБА_6 не має зареєстрованого місця проживання та стійких соціальних зв`язків, у зв`язку із чим слідчий суддя визнав обґрунтованими посилання прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості ОСОБА_6 переховування від органів досудового розслідування або суду.
У той ж час, зазначив, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, у вигляді можливості вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий суддя врахував, що хоча ОСОБА_6 ніде не працює та не має джерела доходу, але підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, у вересні 2017 року повернувся після закінчення контракту з АТО.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою запобігання наявному ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, до ОСОБА_6 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у вигляді особистого зобов`язання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Слідчим суддею достатньо мотивовано наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_6 не має зареєстрованого місця проживання та стійких соціальних зв`язків.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що є недоведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Також не є слушними доводи апелянта про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним незаконно впливати на свідка, оскільки ці вимоги є голослівними.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , який у вересні 2017 року повернувся з АТО у зв`язку із закінченням контракту, раніше не судимий.
Хоча ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є учасником АТО, має винагороду та відзнаку за участь у проведенні АТО, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Це рішення слідчим суддею належним чином мотивоване. За наведених підстав, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 407 ч.3, 422 КПК України, , -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу заступника начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3