Провадження № 1-кс/761/7868/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України щодо незаконного затримання та тримання під вартою ОСОБА_3 , який утримується в ізоляторі тимчасового утримання м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 30 березня 2018 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України щодо незаконного затримання та тримання під вартою ОСОБА_3 , який утримується в ізоляторі тимчасового утримання м. Києва.

У вищевказаній скарзі порушується питання про з`ясування підстав позбавлення ОСОБА_3 свободи та забезпечення додержання прав затриманого шляхом звільнення його з-під варти та визнання затримання незаконним.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час правових підстав, передбачених ст.206 КПК України для негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Зі змісту скарги та копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що ОСОБА_3 фактично був затриманий 29 березня 2018 року.

Згідно повідомлення заступника начальника СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , слідчим управлінням ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000030 від 29.01.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 367, ч.3 ст.209 КК України. 29.03.2018 в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30.03.2018 прокурором Київської області ОСОБА_5 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209 КК України.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Враховуючи, що на момент звернення захисника з даною скаргою до суду та на момент її вивчення слідчим суддею 60 годин з моменту затримання ОСОБА_3 не сплинуло, у слідчого судді відсутні правові підстави для винесення ухвали щодо негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Крім того, відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, до переліку, яких не віднесено скарги на незаконне затримання.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями щодо визнання затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, незаконним.

Враховуючи наведене, слід відмовити у негайній доставці ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи, інше питання, що порушене у даній скарзі виходить за межі компетенції слідчого судді, окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягає, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Матеріали клопотання повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1