Справа № 738/1536/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/278/2018
Категорія - ст. 187 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Феськівка, Менського району, Чернігівської області, не працюючого, з повною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є у його власності.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання - з 24 серпня 2017 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 396 (триста дев`яносто шість) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , 24 серпня 2017 року, близько 06 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, прибув до господарства по АДРЕСА_2 , де відкривши незамкнуті вхідні двері, проник у будинок та здійснив напад на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які спали в будинку. В процесі насильницьких дій ОСОБА_6 умисно завдав декілька ударів кулаками в ділянку обличчя ОСОБА_9 та проти волі потерпілої заволодів її мобільним телефоном марки Nоmі, модель і 184, вартістю 321 грн 08 коп, зі стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25,00 грн та «Лайф», вартістю 40 грн. Також, ОСОБА_6 , проти волі і в присутності потерпілого ОСОБА_10 , умисно заволодів його мобільним телефоном марки Nоmі, модель і 240, вартістю 423 грн 20 коп., зі стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25,00 грн та «Лайф», вартістю 40 грн. Після цього покинув будинок, маючи таким чином змогу розпорядитись незаконно здобутим майном, а потерпілі замкнули вхідні двері із середини на запираючий пристрій та залишились у будинку.

Згодом, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність та намір заволодіти чужим майном, того ж дня близько 06 години 45 хвилин, перебуваючи в господарстві потерпілих за вище вказаною адресою, відірвав фанеру на вікні веранди будинку, просунув руку в раму, відкрив запираючий пристрій та відчинивши вхідні двері будинку проник в його середину, де підійшов до ОСОБА_9 та вимагаючи грошові кошти, умисно наніс їй декілька ударів кулаками в ділянку обличчя. Після цього взяв у кімнаті ножиці та наніс ними удар в ліву завушну ділянку ОСОБА_10 , який намагався перешкодити його діям, а також завдав удари кулаками в обличчя потерпілого. Потім ОСОБА_6 повернувся до ОСОБА_9 та, з вимогою віддати гроші, приставив до її шиї зазначені ножиці, чим вчинив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, в результаті чого потерпіла віддала йому 443 грн. і ОСОБА_6 покинув будинок, таким чином відкрито та проти волі потерпілих заволодівши їх майном на загальну суму 1317,28 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, пом`якшивши останнє. В обґрунтування своєї позиції вказує, що судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі його покарання обставини, зокрема, щире каяття, зізнання у вчиненому, надання сприяння у розкритті злочину, його вік та стан здоров`я, який на даний час погіршився.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України визнав частково, заперечуючи завдання удару ножицями ОСОБА_10 та погрози завдання такого удару потерпілій, заволодіння одним телефоном та грошима, натомість вказуючи, що після відвідин потерпілим його оселі, у нього зникли гроші, які він і намагався повернути.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Умисні дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_9 та потерпілому ОСОБА_10 , поєднаним із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілих, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілої ОСОБА_9 , поєднаному із проникненням у житло.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги в частині його суворості не знаходять свого підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, виходячи із тяжкості вчиненого, враховуючи, що вчинений злочин відноситься до особливо тяжких, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, негативно характеризується за місцем мешкання, враховано судом і його сімейний, майновий стан та стан здоров`я, зокрема захворювання на туберкульоз легень, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, враховано судом вік обвинуваченого, позицію потерпілої, яка наполягала на мірі покарання, пов`язаній із позбавленням волі, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відсутність пом`якшуючих обставин.

Внаслідок врахованих обставин, суд цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України і що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини та цілком обґрунтовано призначив покарання у межах санкції частини статті, за якою останній визнаний винуватим та обґрунтовано призначив покарання, яке, на переконання колегії суддів, є достатнім та справедливим.

Посилання обвинуваченого на неврахування судом обставин, які могли б пом`якшити його покарання, є непереконливими, оскільки всі обставини, на які він посилається в свої апеляційній скарзі, судом враховані, а його твердження про щире каяття та визнання вини не узгоджуються із його позицію у суді щодо часткового визнання вини та перекручуванні фактичних обставин, встановлених судом.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, внаслідок чого, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Порушень прав обвинуваченого на захист, які б потягли за собою безумовне скасування рішення суду, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4