справа № 274/5326/17
провадження № 1-кс/0274/1184/17

У Х В А Л А
Іменем України
18.12.2017 року м. Бердичів
Cлідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про арешт майна та тимчасовий доступ до речей і документів,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про арешт майна та тимчасовий доступ до речей і документів, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а також на грошові кошти, що знаходяться у службовців або інших осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також надати тимчасовий доступ до нерухомого майна службовців, його вартості, та до документації на ім"я ОСОБА_3 .
Заяву мотивує тим, що службовці ІНФОРМАЦІЯ_2 на замовлення матері ОСОБА_3 вчинили підробку актів громадського стану шляхом внесення неправдивих відомостей до документації, чим вчинили кримінальні правопорушення.
ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, причини неявки суду невідомі.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 2 статті 131 КПК України, передбачено, зокрема, такі види заходів забезпечення кримінального провадження: тимчасовий доступ до речей і документів, арешт майна.
Відповідно до ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) (частина 1 статті 159 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 звернувся до суду одночасно з заявою про тимчасовий доступ до речей і документів, а також про арешт майна, в якому одночасно містяться два вида заходів забезпечення кримінального провадження.
Отже, слідчий суддя враховуючи норми чинного кримінально-процесуального законодавства, приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 подано без додержання вимог законодавства. Окрім того, чинним КПК України передбачено такі заходи забезпечення кримінального провадження як: тимчасовий доступ до речей і документів, так і арешт майна, які чітко розмежовані між собою та подаються до суду окремими клопотаннями.
Отже, враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 159-163, 170-173 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про арешт майна та тимчасовий доступ до речей і документів- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до апеляційного суду в Житомирській області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1