Справа № 520/3177/18
Провадження № 1-кс/520/978/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16.03.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано підозрюється у тому, що він вчинив умисний злочин за наступних обставин:

15.03.2017 року, близько 3 години, біля будинку №71 по вул.Академіка Вільямса м.Одеси, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 помітили раніше не знайомого ОСОБА_8 , після чого у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 . Для реалізації цього умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вступили в попередню злочинну змову, направлену на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я.

Реалізуючи свій, злочинний умисел, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , підішли до ОСОБА_8 та застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я: ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар долонею руки по обличчю, спричинивши останньому фізичний біль, після чого ОСОБА_5 наніс три удари кулаком руки по грудній клітині ОСОБА_8 , спричинивши останньому фізичний біль.

Потім, продовжуючи реалізувати злочину змову, ОСОБА_7 відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_8 з правої бокової кишені штанів мобільний телефон «Iphone 4» вартістю 1500 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_1 вартістю 50 грн., на рахунку якої перебувало 3 грн., а ОСОБА_5 відкрито викрав з правої бокової кишені штанів ОСОБА_8 грошові кошти останнього в сумі 300 гривень.
Викравши вищевказане майноОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном навласний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток ОСОБА_8 на загальну суму 1853 грн.

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання необхідністю запобігання спробам можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків, а також вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що стороною обвинувачення доказів наявності ризиків не надано, підозрюваний має постійне місце проживання, на підтвердження чого долучив договір оренди. Крім того, захисник вказав, що підозрюваний працевлаштований, однак неофіційно, раніше не судимий. Також захисник зазначив, що свідками є працівники патрульної поліції, а тому підозрюваний на останніх впливати не може. З урахуванням викладеного, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ; рапорт інспектора УПП в Одеській області ДПП; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протокол пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання потерпілому ОСОБА_8 , під час якого потерпілий вказав на підозрюваногояк на особу, що вчинила відносно нього злочин; протокол пред`явлення потерпілому речей для впізнання, під час якого потерпілий впізнав серед інших речей викрадений у нього мобільний телефон, що вилучений у затриманого ОСОБА_5 та інші матеріали кримінального провадження в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного. Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, що з урахуванням того факту, що підозрюваний не одружений, не працює, постійного джерела прибутку не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, свідчить про наявність ризику можливого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи специфіку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, вчинення якого супроводжувалося застосуванням насильства відносно потерпілого, беручи до уваги при цьому умисний та корисливий характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, який вчинений за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що підозрюваному відомі прізвище, ім`я та по-батькові потерпілого та свідків, їх зовнішній вигляд, незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків. Враховуючи вищевикладені факти в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність також ризику можливого перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого умисного, корисливогозлочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні у вигляді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі строком до 6 років, враховуючи при цьому зухвалість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з застосуванням насильства відносно потерпілого, беручи до уваги також характеризуючі дані підозрюваного, який неодружений, не працює, постійного джерела прибутку немає, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики можливого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків в рамках кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість клопотання слідчого та про доцільність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин, специфіки інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання слідчого, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що інкримінований підозрюваному злочин було вчинено з застосуванням насильства відносно потерпілого, враховуючи, що можливе кримінальне правопорушення було вчинено за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В частині доводів захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_5 працевлаштований неофіційно, слідчий суддя зазначає, що будь-яких відомостей, які б вказані факти підтверджували стороною захисту в судовому засіданні надано не було, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що вказані обставини свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Строк дії ухвали обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 03 години 30 хвилин 15.03.2018 року та припиняє свою дію о 03 годині 30 хвилин 14.05.2018 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1