АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4604/17 Номер провадження 11-кп/786/561/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури на вирок Київського районного суду м.Полтава від 03 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України несудимий,
визнаний невинуватим та виправданий за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 25.09.2015 року, близько 03.25 год., правомірно перебуваючи поряд з будівлею Полтавської обласної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Соборності, 45, умисно, шляхом розбиття пустою скляною пляшкою, пошкодив дві скляні шибки будівлі Полтавської обласної державної адміністрації на 1 поверсі з боку вул.Дмитра Коряка (раніше вул.Червоноармійська) в м.Полтава, чим спричинив потерпілій стороні шкоди на загальну суму 321, 60 грн.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, вказав, що в діях ОСОБА_8 не встановлено суспільно небезпечних дій, які б грубо порушували громадський порядок та завдавали істотної шкоди будь-чиїм інтересам і супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, що свідчить про відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Не погоджуючись із висновками суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців, оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений скоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та виражаючись нецензурною лайкою, в публічному місці в присутності інших громадян, що вказує на грубе порушення громадського порядку, явну неповагу до суспільства, яка супроводжувалася особливою зухвалістю.

Пошкодження ОСОБА_8 віконного скла загрожувало цілісності будівлі ОДА через загрозу проникнення в приміщення сторонніх осіб, пошкодження чи викрадення майна, здоров`ю людей, які там працюють, оскільки праворушення було вчинено в холодну пору року в період, коли опалювальний сезон ще не було розпочато.

Окрім того, судом не враховано, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення хуліганських дій, однак належних висновків для себе не зробив та продовжив вчинювати нові злочини.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення вказаної апеляційної скарги та вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.296 КК України об`єктивна сторона даного злочину полягає у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Як роз`яснено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В п.5 вказаної Постанови зазначено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Знищення чи пошкодження майна є кримінально-караним діянням тільки у випадку спричинення істотної шкоди.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 інкримінується лише розбиття пляшкою двох шибок у будівлі Полтавської ОДА, чим спричинено шкоду в сумі 321,60 грн.

Як вбачається із дослідженого місцевим судом відеозапису з місця події, обвинувачений підбіг до приміщення Полтавської ОДА, кинув предмет у вікно і втік. Це відбувалось в нічний час доби, нікого із сторонніх осіб поряд з ОСОБА_8 не було.

Таким чином, заподіяна майнова шкода не є істотною в розумінні об`єктивної сторони даного злочину, а тому її спричинення не тягне за собою кримінальної відповідальності. Будь-яких даних про те, що розбиття скла у вікні припинило діяльність установи, немає. Інших дій, що свідчили б про те, що грубе порушення ОСОБА_8 громадського порядку супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, є правильним, вирок суду законний і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Полтави від 03 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4