ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участю секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,:
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/4160/18-к щодо:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з середньою - спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого солдата, водія автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.406 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
11.05.2016 громадянина ОСОБА_6 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2016 №176 старшого солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Поряд з цим, з 06.12.2016 у військовій частині НОМЕР_1 проходить строкову військову службу солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на посаді кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення.
Відповідно до положень ст.ст. 28-34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_6 по відношенню до солдата ОСОБА_7 начальником не являється та у відносинах підлеглості вони не перебувають.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати честь і гідність кожної людини; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; будувати відносини між військовослужбовцями на взаємній повазі; бути ввічливими у спілкуванні з іншими особами.
Проте, ОСОБА_6 грубо порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, за наступних обставин.
03.11.2017 близько 21.25 год., старший солдат ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в місці для паління поблизу штабу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , надав команду групі військовослужбовців вказаної військової частини НОМЕР_1 , серед якої був солдат ОСОБА_7 , пошикуватись перед казармою на вечірню перевірку, при цьому в добовому наряді черговим роти останній не перебував. У відповідь солдат ОСОБА_7 зробив зауваження старшому солдату ОСОБА_6 , посилаючись на відсутність в останнього повноважень видавати даний наказ та між ними виникла словесна суперечка.
В подальшому 03.11.2017 близько 21.25 год., старший солдат ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в місці для паління поблизу штабу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , будучи невдоволеним зробленим йому зауваженням військовослужбовцем цієї ж частини солдатом строкової військової служби ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, у порушення наведених вище вимог закону, бажаючи продемонструвати свою уявну перевагу над ним та утвердити власний авторитет у військовому колективі, з метою провчити вказаного військовослужбовця, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у вчиненні іншого насильства до солдата ОСОБА_7 , а саме: схопив обома руками останнього за верхній одяг та шляхом поштовху повалив на землю, після чого завдав йому одного удару стиснутою у кулак кистю правої руки в область носа та відразу після цього завдав одного удару ногою вдягнутою в тапочки в ліве стегно ОСОБА_7 , що заподіяло йому фізичний біль та відповідно до висновку експерта від 09.01.2018 №67 тілесні ушкодження у вигляді: забій (що проявився набряком) м`яких тканин області лівого ока з переходом на крило носа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд визнає достовірними і такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.
Дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.406 КК України за ознаками: порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства, чим заподіяно легкі тілесні ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього умовне покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 406 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання.
Згідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_8