В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000643, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з освітою вищою медичною, одруженого, працюючого завідувачем акушерського відділення, лікарем-акушер-гінекологом акушерського відділення Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч.2 ст.140 КК України,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , працюючи на посаді завідувача акушерським відділенням, лікарем акушер-гінекологом акушерського відділення Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова, будучи лікуючим лікарем ОСОБА_8 під час ведення допологової підготовки та приймаючи пологи у вагітної ОСОБА_8 в акушерському відділенні Комунальної 3-ої міської клінічної лікарні м. Львова, що за адресою м. Львів, вул. Рапопорта, 8, у період з 03.02.2014р. по 12.02.2014р. неналежно виконував свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, а саме: до народження дитини не провів всі необхідні обстеження та не дав їм належної оцінки; не реагував на ускладнення, що виникли, та в зв`язку із цим не передбачив можливі ризики і не вибрав вірної у цій ситуації тактики пологів, чим спричинив тяжкі наслідки - смерть дитини ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні реанімації новонароджених Міської дитячої клінічної лікарні, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. П.Орлика, 4.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що у 1981 році він закінчив Київський національний медичний інститут, має сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю акушерство та гінекологія, є лікарем вищої категорії, кандидатом медичних наук. З 1982 року працює на посаді лікаря акушера-гінеколога та з 1989 року на посаді завідувача акушерським відділенням.

За два тижні до пологів до нього звернулась потерпіла ОСОБА_8 , яка хотіла, щоб він був її лікуючим лікарем та приймав у неї пологи. При цьому скарг на стан здоров`я у неї не було. При її огляді орієнтовною датою пологів було визначено 07.02.14р. 03.02.2014р. ОСОБА_8 поступила у відділення. Пацієнтка була ним особисто обстежена, крім цього неодноразово оглядалась черговим та палатним лікарями. Проводились аналізи крові та сечі, коагулограма, УЗД, КТГ, біофізичний профіль, доплеометрія. Причому, біофізичний профіль проводився 04.02.2014р. - становив 10 балів, 07.02.2014р. - становив 7 балів та 11.02.2014 р. становив 12 балів. Серцебиття дитини було у нормі. Виставлено діагноз: перша вагітність 39-40 тижнів, передвісники пологів. 11.02.2014 переведена у родзал з підозрою на підтікання меконіальних вод, в яких кількість меконію була незначна. ОСОБА_8 було вскрито міхур, проведено КТГ та в подальшому слухання серцебиття відбувалось стетоскопом. Чи оглядалась ОСОБА_8 черговим лікарем в період 7-10.02.2014 р. йому невідомо. Окрім цього, у вихідні дні не проводились додаткові обстеження, так як УЗД у ці дні не працює. У період знаходження ОСОБА_8 у стаціонарі ОСОБА_7 призначив їй з 05.02.2014р. на власний розсуд препарати для покращення плацентарного кровообігу та насичення крові киснем, хоча згідно її аналізів та результатів обстежень для цього не було підстав. Спазмолітики ОСОБА_8 він не призначав. Починаючи процес пологів, відніс їх до низького ступеня ризику та не прогнозував ризик материнської чи перинатальної патології. Записи про проведену амніотомію /проколювання міхура/ у історії пологів відсутні, але така дійсно проводилась. Виявлені при цьому рідкі меконіальні води не свідчили про наявність у плода дистресу. В ході пологів із залу забрали кардіомонітор, серцебиття дитини він продовжував слухати аускультативно - за допомогою трубки. За 10 хв. до пологів почалась брадикардія, яка могла бути викликана перетисканням самою пуповиною, тоді ж і було виставлено діагноз «дистрес плода». Вважає, що раніше виставити цей діагноз він не міг, бо фактично виник «гострий дистрес плода». Потреби для скликання консиліуму під час пологів не було, така виникла за 10 хв. до проведення операції. Діагноз «задній вид потиличного передлежання» дитини виставлений ним вчасно, однак з невідомих причин не записаний в історію пологів. Показів для оперативного родорозрішення не було, тому він прийняв тактику очікування. Дитинку руками та ліктями у ході пологів він не витискав. Так, як ОСОБА_8 потребувала посилення родової діяльності, перед накладенням щипців їй було введено препарат «Окситоцин». Чи повідомив родичів, які прийшли на партнерські пологи, про процес перебігу цих пологів, не пам`ятає . У другому триместрі родової діяльності у зв`язку з виникненням дистресу плода ним скликано консиліум і завершено родорозрішення шляхом накладення щипців. Після народження дитині неонатологом виставлено по шкалі Апгар7/7 балів, реанімаційна допомога дитині не надавалась. Післяпологовий стан протікав задовільно. Дитину через 6 год. 30 хв. після народження було переведено у реанімацію. Вважає, що після народження дитини неналежна допомога була надана лікарем-неонатологом. Породілля у задовільному стані виписана додому. Куди дівся послід після пологів йому невідомо. Знаючи про недопустимість виправлень в історії пологів, будучи у стресі, він дійсно здійснив виправлення в історії пологів на першій сторінці, але вони не є принциповими для загальної картини пологів. Жодних порушень обов`язків ним як лікарем не допущено. Вважає, що не завжди у медичній практиці лікар може запобігти раптовим ускладненням, які виникають під час пологів - як у даному випадку при виникненні гострого дистресу плода. Просить його виправдати, а у задоволенні позовних вимог потерпілих відмовити.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його вина повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що з приводу вагітності вона стояла на обліку у жіночій консультації на вул. Медової Печери у м. Львові. За місяць до пологів звернулась до лікаря ОСОБА_7 з проханням, щоб саме він приймав у неї пологи. ОСОБА_7 сказав що у неї перебіг вагітності нормальний, їй необхідно прийти до нього 05.02.2014, оскільки орієнтовно 7.02.2014р. вона може народжувати . 03.02.20214 р. вона поступила у відділення та була поміщена у стаціонар. При поступленні пройшла необхідні обстеження. Результати спочатку були у нормі. Ввечері 04.02.2014 р. у неї почав боліти живіт, лікар ОСОБА_7 призначив їй ліки для покращення кровоплину. У п`ятницю 07.02.2014р. результати обстежень погіршились. Лікар, який проводив обстеження, скерував її до лікуючого лікаря. ОСОБА_7 , оглянувши результати обстежень, сказав іти в палату і обіцяв до неї зайти для огляду. Однак, до вечора 10.02.2014р. ОСОБА_7 до неї не заходив, хоча болі в животі у неї збільшувались. Чергові лікарі на її скарги посилались на те, що прийде ОСОБА_7 і її огляне.. Після обіду 11.02.2014р. біль посилилась, тому до 20 год. їй вводили обезболюючі препарати. Протягом дня ОСОБА_7 її не обстежував і не скеровував до інших лікарів.

Біля 23 год. 11.02.2014 р. ОСОБА_7 її оглянув та, побачивши виділення у виді зеленої слизі, терміново направив її у родзал. Там поставили крапельницю та о 0.30 год. спеціальним інструментом прокололи міхур, з якого витекла вода із зеленими згустками. Після введення у крапельницю якогось препарату, у неї почались інтенсивні перейми. Дані, зазначені у історії пологів не відповідають дійсності, оскільки підтікання вод та безводного проміжку 24 год. не було. Дозволу на стимуляцію пологів вона не підписувала. До родів із даних УЗД ОСОБА_7 було відомо, що дитина велика і лежить неправильно, однак він сказав ОСОБА_8 : « будемо пробувати самостійно народжувати». Пізніше сказав, що «тепер вихід тільки один - вперед». Потуги тривали з 3 до 5 год. ОСОБА_10 руками пробував витискати дитину. Біля 5 год. до неї підійшли ще лікарі, викликані ОСОБА_7 , після чого їй ввели наркоз. Коли вона прийшла до тями, її повідомили, що народилась дівчинка, дали дитину потримати. Про стан дитини їй нічого не повідомляли. Про те, що дитина втрачала дихання, впала у кому та її транспортовано у лікарню на вул. П. Орлика їй стало відомо значно пізніше. Потерпіла настоює на тому, що, якщо би лікар ОСОБА_7 належно віднісся до виконання своїх обов`язків, ретельно її обстежував, вчасно прийняв рішення про кесарський розтин дитина була б врятована.

-показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що вони із дружиною ОСОБА_8 дуже чекали на дитину, здавали усі необхідні аналізи та проходили обстеження, вели здоровий спосіб життя і дотримувались всіх рекомендацій лікарів. Для пологів обрали пологовий будинок на вул. Рапопорта у м. Львові та лікаря ОСОБА_7 , який порадив дружині лягти у стаціонар цього ж закладу. Дружина перебувала у лікарні 10 днів. 07.02.2014р. вона повідомила його, що їй проведено біофізичний профіль, який показав низьку оцінку плода. Лікар ОСОБА_7 цього ж дня, у п`ятницю 07.02.2014р. сказав, що зайде до дружини ОСОБА_8 та подивиться її, однак прийшов до дружини лише у вечері в понеділок 10.02.2014р. На наступний день лікар після огляду дружини повідомив, що треба терміново народжувати та о 23.40 год. перевів її в родзал. ОСОБА_11 був присутній під час пологів дружини. ОСОБА_7 робив певні маніпуляції руками та повідомив, що дитина лежить заднім видом потиличного передлежання та якщо вона самостійно не повернеться, необхідно буде робити «кесарів розтин». Коли він проколов спеціальним інструментом міхур, побачив зелену слизь, сказав, що це погана ознака. Поряд із лікарем ОСОБА_7 була акушерка ОСОБА_12 , яка щось ввела у крапельницю, яку підключили дружині. Як потім виявилось ці ліки були стимулятором пологів. Спостерігаючи за процесом пологів, він бачив, як ОСОБА_7 приходив на 5-7 хвилин, дивився як проходять роди, після чого ішов в інший зал. Вимірюючи серцебиття дитини, ОСОБА_7 сказав, що кількість ударів в нормі, після чого біля 3 год. Ночі прилад кудись забрали і в подальшому ОСОБА_7 міряв серцебиття спеціальною трубкою. Біля 5 год. ранку, коли дружина вже булла зовсім знесилена, в родзал викликали бригаду лікарів, а йому наказали вийти у коридор. О 05.20 год. він почув тихий крик дитини. В цей час санітарка чи медсестра винесла із родзалу якийсь пакет із кров`ю та викинула. Лише згодом він здогадався, що це могла бути плацента. Зайшовши о 05.35 год. в родзал, він побачив їх новонароджену доньку, доволі великих розмірів, яка вже була одягнена, на голові у дитини була гематома, з вуха текла кров, череп був деформований, дитина ледве дихала. На його запитання, що з дитиною, ОСОБА_7 відповів, що всі питання до неонатолога, бо дитині виставлено по шкалі Апгар 7/7 балів, що свідчить про задовільний стан. У дружини весь живіт був синій, так як ОСОБА_7 пробував витискати дитину локтями. З 5.45 год. до 11.30 год. дитина перебувала у палаті інтенсивної терапії. О 10.40 год. мати потерпілого повідомила, що з дитиною біда, бо була втрата дихання. Йому дали підписати якість документи і дитину перевезли у міську дитячу клінічну лікарню на вул. П.Орлика з діагнозом: гіпоксично - ішемічне ураження ЦНС, де лікар ОСОБА_13 надавала їй допомогу. Того ж дня у дитини наступила мозкова кома, яка тривала до 13.03.2014, тобто до дня смерті. Був присутній у моргу при розтині дитини та бачив, що замість мозку у дитини в черепній коробці була рідина. Вважає, що саме з вини лікаря ОСОБА_7 вони з дружиною втратили свою першу довгождану дитину доньку ОСОБА_14 .

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтримали позовні вимоги, у яких просять стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 та Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова моральну шкоду, заподіяну їм смертю дитини, яку оцінюють у 500 000 грн. в користь кожного.

-показаннями свідка ОСОБА_15 - матері потерпілого ОСОБА_11 про те, що її 12.02.2014 о 06.00 год. ранку син по телефону повідомив про народження внучки і попросив приїхати в пологовий будинок. Коли їй показали дитину, вона побачила гематоми на її голівці і кров з вуха. Стан дитини був тяжкий, лікар сказала купити мазь ОСОБА_16 і памперси. Коли вона повернулась з аптеки, біля дитинки були лікарі, одна із них-неонатолог сказала, що стан дитини стає все більш тяжким. При цьому сказала фразу, що це все результат «щипчиків ОСОБА_10 ». Синові дали на підпис якісь бланки і повідомили, що дитину транспортують у лікарню на вул. Орлика. Один із цих бланків ОСОБА_10 наказав забрати, нічого не пояснив, лише сказав, що «все буде інакше» - що мав на увазі не зрозуміло. В 11.30 год. реанімобіль забрав дитину. Увечері біля 21.30 год. коли вона була у ОСОБА_17 , зайшов ОСОБА_10 . На запитання, чому не було кесаревого розтину, він сказав, що по іншому не могло бути, бо була виявлена краснуха, хоча насправді ніякої краснухи не було.

-показаннями свідка ОСОБА_18 , лікаря акушера- гінеколога, який у ніч з 11 на 12.02.2014р. був відповідальним черговим лікарем у пологовому відділенні на вул. Рапопорта в м. Львові. Вже під ранок разом з іншими лікарями він був викликаний у родзал на консиліум, де зав відділенням ОСОБА_7 приймав пологи у ОСОБА_19 . ОСОБА_7 озвучив діагноз «дистрес плода», тому консиліумом було вирішено змінити тактику пологів. Перед застосуванням щипців відбувся консиліум за участю анестезіолога ОСОБА_20 , гінекологів ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , неонатолога ОСОБА_23 , акушерки ОСОБА_24 . Щипці застосовувались для пришвидшення народження, типово, відповідно до протоколів та наказів, під внутрівенним знечуленням. При застосуванні щипців дитина травмована не була. Після використання щипців на голові дитини завжди залишаються сліди, так було і цього разу. Неонатолог стояла поруч та відразу ж зайнялась новонародженою. Реанімація дитині не проводилась. Оцінку новонародженої за шкалою Апгар проводила неонатолог. Як правило, члени консиліуму підписують протокол про консиліум у історії пологів, чому саме цього разу не підписав свідок пояснити не зміг. Ту обставину, що до родів у ОСОБА_25 показів для кесаревого розтину не було, всіх присутніх повідомив ОСОБА_7 . Свідок також зазначив, що не зауважив тяжкого стану дитини і не бачив ніяких ран на голівці та тілі дитини, що суперечить матеріалам кримінального провадження, оскільки гематоми на голівці дитини були явними.

-показаннями свідка ОСОБА_21 - лікаря акушера-гінеколога, яка у ніч з 11 на 12.02.2014р. була черговим лікарем у пологовому відділенні на вул. Рапопортав м. Львові. Разом з іншими лікарями ближче до ранку 12.02.2014р. вона була викликана у родзал на консиліум, де ОСОБА_7 приймав пологи у ОСОБА_19 . За рішенням консиліуму було накладено щипці та народилась доношена дівчинка. Діагноз «гострий дистрес плода» був виставлений ОСОБА_7 , що стало підставою для рішення консиліуму змінити тактику пологів та застосувати щипці. Консиліум тривав до 5 хв. Щипці накладались типово, як саме вона не пам`ятає. У дитини був задній вид потиличного передлежання. Лікарі слухали серцебиття аскультативно, тобто трубкою. У дитини була брадикардія та знижене серцебиття, тобто менше 100 ударів. Свідок бачила увесь процес народження дитини, стверджує, що у дитини жодних видимих ушкоджень не було. Вважає, що сліди крові, які були на дитині це материнська кров. Після народження дитину передали неонатологу, яка відсмоктувала слиз з верхніх дихальних шляхів. Гематому на голові та рани на вушках дитини вона не помітила. Чому не підписала в історії пологів рішення про консиліум пояснити не змогла. Про смерть дитини дізналась під час КЕК.

-показаннями свідка ОСОБА_24 - акушерки пологового відділення, яка була присутня у родзалі під час народження дитини вагітною ОСОБА_8 . Це було вночі з 11 на 12.02.2014 р. Лікар ОСОБА_7 оглянув породіллю та сказав підключити систему та ввести фізрозчин, вітаміни та хлористий натрій, кокарбоксилазу. Вона виконувала усі розпорядження лікаря, вводила ін`єкції а також слідкувала за станом жінки і плода через монітор. Був один момент, коли їй не сподобались показання монітора і вона покликала ОСОБА_7 , який був присутнім на пологах періодично, оскільки часто виходив. Серцебиття дитини було менше 100 ударів. Апарат для вимірювання серцебиття був у залі, потім його забрали, і кожних 15 хвилин воно вимірювалось аскультативно.

Вона принесла бланк документу про дозвіл на активне ведення 3-го періоду пологів. Хто його заповнив, не пам`ятає. Участі у витисканні дитини не брала. За кілька хвилин до пологів хтось із лікарів викликав неонатолога ОСОБА_26 . Пам`ятає, як приходили й інші лікарі на косиліум. У момент накладення щипців вона тримала промежину жінки та після народження дитинки поклала її на столик. Хто виставив оцінку за шкалою Апгар, не пам`ятає, зазвичай її виставляє неонатолог. Через 15 хв. після народження дитини, вона обробила пуповину дитини. До того нею займалась неонатолог. Як виглядала дитина вона не пам`ятає. У випадку застосування щипців, а також зелених вод чи інших ускладнень послід, який зберігається у холодильній камері, скеровується на експертизу. Згідно вказівки ОСОБА_7 вона повинна була скерувати послід ОСОБА_25 на гістологію, однак не може пояснити, чому саме ця плацента породіллі ОСОБА_25 пропала. За цей випадок їй було оголошено догану.

-показаннями свідка ОСОБА_26 , лікаря - неонатолога, яка пояснила, що 11.02.2014р. заступила о 20.00 год. на нічне чергування. У відділенні було 44 новонароджених дитини. Після 5.00 год. вона зайшла в шостий родзал, де були лікарі ОСОБА_27 , ОСОБА_7 та інші. Ситуація була складна, оскільки вони готувались до накладення акушерських щипців. Лікарі їй нічого не говорили, але по напруженню між лікарями вона зрозуміла про проблеми в ході пологів. Жінці ввели анестезію, після чого ОСОБА_7 накладав щипці. Процесу накладення вона не бачила і не слідкувала за ним. Взагалі відповідно до Наказу №312 мало би бути два неонатолога, аде вона була одна на пологах, бо інший неонатолог був задіяний у іншому родзалі. Через 10 хвилин о 05.20 год. лікар добув живу доношену дівчинку із збільшеною головою і набряком у потиличній ділянці. Вона санувала дитину, були амніотичні жовто-зелені води, меконію не було. Вона санувала гортань і трахею. Колір шкірних покривів був рожевий, лише у місцях накладення щипців був ціаноз. Крик дитинки був болючий. Серцебиття становило 150 ударів/хвилину. У дитинки був ослаблений тонус м`язів та знижений тонус рефлексів. Вона виставила дитині по шкалі Апгар 7 балів - 2 бали серцебиття, 2 бали дихання, 1 бал за шкірні покриви через акроціаноз, 1 бал за знижений тонус м`язів та 1 бал за рефлекси. Дитина була в`яла, втомлена, зболена. Голова дитини провисала. З вушка виділялась кров. Вона ввела дитині обезболюючу свічку, гемостатики, намазала голову маззю ОСОБА_28 , надала кисневу маску. Після зважування дитину перевели в палату інтенсивної терапії на столик з підігрівом. О 08.10 год. припинились крововиділення із вушка. На 5-хвилинці лікарів про цю дитину ОСОБА_7 , як про проблемну, не згадував. Біля 10.00 год. стан дитини почав погіршуватись. Дитина поблідішала, тому її поклали у кювез і під`єднали кисень. Вона покликала на допомогу лікаря ОСОБА_29 , доцента, куратора дитячого відділу та повідомила про дитину лікарів з дитячої лікарні з вул. Орлика. О 10.45 у дитини виникло Апное, та дихання вдалось відновити. В цей час під`їхала бригада з лікарні на вул. Орлика з лікарем ОСОБА_30 , яка дитину забрала, діагностувавши ішемічне ураження центральної нервової системи. До КЕК їй невідомо було про проблеми із пологами, тому не розуміла, чому з часом погіршився стан дитини. Вважає, що дитині з її боку надано увесь необхідний рівень допомоги. Можливо в лікарні на вул. Орлика краща апаратура, тому вони в дитини виявили меконій. Фетального дистресу не було діагностовано, тому допомога надавалась як звичайно.

-показаннями свідка ОСОБА_31 , лікаря неонатолога про те, що о 9 год. 12.02.2014р. вона була присутня на п`ятихвилинці, на якій обговорювалось все, що відбулось у лікарні за добу. Про дитину ОСОБА_25 , як таку, що потребує особливої уваги, завідуючий відділенням ОСОБА_7 не говорив. На посту інтенсивної терапії вона побачила на реанімаційному столику дитину, яку готували на перевід у лікарню на ОСОБА_32 на реанімаційний столик кладуть лише проблемних дітей. Цією дитиною вона не цікавилась, бо у тої був свій лікуючий лікар. Скільки часу ця дитина так лежала їй невідомо, чула, як о 9.30 год. лікар ОСОБА_33 домовлялась про перевід цієї дитини у лікарню на вул. Орлика. Із практики знає, що такий стан дитини міг виникнути по причині руйнування тканин головного мозку від попереднього пошкодження в процесі пологів. Їй відомо, що пошкодження головного мозку у дитини ОСОБА_34 / ОСОБА_35 / ОСОБА_14 були виявлені при першому огляді дитини.

-показаннями свідка ОСОБА_36 - професора кафедри педіатрії та неонатології Львівського медичного університету ім. Д.Галицького, яка повідомила суд про те, що не дивлячись на те, що дитина ОСОБА_25 народилась під ранок, з проблемами, на п`ятихвилинці про цю дитину ніхто нічого не озвучив. Займаючись з інтернами, вона сама звернула увагу на цю дитину, коли їй проводилась інфузійна терапія. Неонатолог ОСОБА_33 повідомила, що дитину будуть переводити у дитячу лікарню. Через деякий час ОСОБА_33 покликала її на консультацію, бо у дитини була брадикардія після щипців та їй стало гірше, відбулась зупинка дихання. Через інтубаційну трубку вона заінтубувала легені, відновила дихання. В цей час прийшла реанімаційна бригада. Вважає, що, враховуючи те, що дитина народжена із меконіальними водами та із ознаками дистресу, це не було народження здорової дитини. Дитинці необхідно було провести реанімаційні заходи, в ході яких використати усі необхідні медичні маніпуляції, чого зроблено не було. У дитинки була пологова пухлина. Про кров з вушка вона не знала, але вважає це поганим симптомом. Враховуючи також порушений тонус м`язів, стан дитинки не міг становити 7 балів за шкалою Апгар. Наявність меконіальних вод є додатковим критерієм для надання допомоги дітям, які народились із меконіальними водами. Рожеві шкірні покриви свідчать про недавній вихід меконію, так як шкірні покриви профарбовуються до 12 год. Вважає, що лікарем-неонатологом не було виконано всіх необхідних заходів для санації, а також реанімаційних заходів, що стало причиною погіршення стану дитини. При цьому, на переконання свідка, лікар акушер - гінеколог має можливість виявити за 2-5 днів страждання дитини, так як він повинен постійно моніторити стан серцебиття дитини, та заздалегідь у випадку потреби поміняти тактику ведення пологів.

-показаннями свідка ОСОБА_37 , лікаря-анестезиста дитячого відділення інтенсивної терапії МККЛ, яка повідомила, що відповідно до запису в історії новонародженого, оглядала дитину ОСОБА_38 / Злату 12.02.2014 р. в 11.30 год. Стан дитини був важкий, близький до летальності, було чути вологі хрипи та на голові була кефалогематома великого розміру. Вона заінтубувала дитину, при цьому по інтубаційній трубці піднімались брудножовті виділення. Розширені зіниці та відсутність реакції дитини свідчили про внутрішлуночковий крововилив та набряк мозку, дитина була вже у комі, однак штучна вентиляція легенів продовжувалась. Після наданої допомоги дитина була транспортована у відділення інтенсивної терапії.

-показаннями свідка ОСОБА_39 - лікаря відділення інтенсивної терапії новонароджених Міської дитячої клінічної лікарні на вул. Орлика, лікуючого лікаря новонародженої ОСОБА_40 , яка повідомила, що у лютому 2014 р. у лікарню поступила дитина ОСОБА_41 з гіпоксично-ішемічною енцефалопатією і внутрішлуночковим крововиливом. Дитина була належно обстежена, їй надавалось лікування, але до місяця часу вона померла. На дитині були видимі сліди від накладення акушерських щипців. Перебувала у важкому стані, у комі. Також при поступленні виявлено набряки та сановано меконій. Вважає, що крововилив у мозку з`явився через недостатнє отримання кисню головним мозком. Енцефаломаляція з`явилась від пошкодження клітин головного мозку при пологах. Це, на думку свідка, свідчить про те, що виздоровлення дитини в неонатальний період було неможливим.

-показаннями свідка ОСОБА_42 , яка показала, що працює у жіночій консультації міської 6-ої поліклініки та упродовж вагітності спостерігала за ОСОБА_8 відповідно до 417-го Наказу МОЗ. На облік ОСОБА_8 стала у 15-16 тижнів вагітності, дуже серйозно відносилась до своєї вагітності, відвідувала консультацію регулярно, приймала вітаміни. Вагітність протікала без ускладнень, нічого патогенного за результатами зданих аналізів та проведених обстежень виявлено не було. В обмінній карті зазначено про всі проведені обстеження. Згідно результатів УЗД було виявлено вільне обвиття пуповиною, однак кровоплин дитини не страждав. У 39 тижнів були виявлені передвісники пологів та скеровано вагітну у стаціонар.

-показаннями свідка ОСОБА_43 , яка повідомила суд , про те, що 05..02.2014 вона поступила у пологове відділення, де познайомилась з ОСОБА_44 , з якою разом були в одній палаті, їх обох вів лікар ОСОБА_7 . Увечері ОСОБА_17 05.02.2014 р. різко заболів живіт. В послідуючі дні біль посилилась. У п`ятницю 07.02.2014 р. ОСОБА_17 пішла на чергове КТГ, повернулась з плачем переживала, що погані аналізи. Тоді ж у п`ятницю ОСОБА_17 пішла на прийом до ОСОБА_7 і все йому розповіла. Той обіцяв пізніше зайти до неї, але так і не появився. Зі слів ОСОБА_25 свідкові відомо, що ні ОСОБА_7 , ні інший лікар до ОСОБА_17 з п`ятниці до понеділка не заходили і жодних обстежень їй не проводили, хоча ОСОБА_7 в ніч на суботу приймав у свідка пологи і відвідував її в суботу в другій половині дня в палаті.

-показаннями свідка ОСОБА_45 про те, що вона працює медсестрою у 3-й клінічній лікарні, була присутня при родах ОСОБА_25 виконувала розпорядження лікарів. Не пам`ятає саме цих пологів, але могла виносити із родзалу закривавлені пеленки, що робить завжди. До плаценти вона відношення не має плацентою займається виключно акушерка. Де поділась плацента породіллі ОСОБА_25 їй нічого не відомо.

- із історії розвитку новонародженого №259 від 12.02.2014р., заведеної у Пологовому відділенні 3-ої МКЛ м. Львова, вбачається, що у гінекологічному акушерському анамнезі вказано: меконіальні термінові пологи, передчасне відходження вод, задній вид потиличного передлежання, гострий дистрес плода, вихідні акушерські щипці; на 1-му та 1-му звороті аркуші зроблено виправлення у часі переведення дитини; час пологів - 8.15- 6.20 год, при поступленні дитині виставлено діагноз: гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, набряк мозку, симптом аспірації меконієм внутрішньоутробно; на а.2 зазначено що дитина закричала, крик болючий, рефлекси пригнічені, голова провисає, важка, велика рододова пухлина; призначено знеболюючу свічку ефералган; на а.3 маються записи лікаря ТимочкоТ. - о 6.30 дитина переведена в палату інтенсивної терапії, загальний стан дитини ближче до важкого, зміни обумовлені наявністю родової пухлини в тім`яно-потиличній ділянці, гематома правого вуха - слід від акушерських щипців, з лівого кров, о 8.10 дитину поміщено у кювез, проводиться інфузійна терапія через шприц; о 10.20 схильність до брадикардії; шкірні покриви блідішають, вираз обличчя болючий, дихання ослаблене, підключено кисень; о 10.45 домовлено про перевід у дитячу лікарню; о 10.50 год. стан дитини раптово дуже важкий, з`явилось апное, після інтубації трахеї з трубки сануються залишки меконіальних вод; о 10.15-10.30 дитина оглянута транспортною бригадою, лікарем ОСОБА_30 на а.4 зроблено запис - стан вкрай важкий, загрозливий летальності, обумовлений синдромом аспірації, санується жовтий рідкий вміст у великій кількості, прослуховується велика кількість хрипів, гематома тім`яно-потиличної ділянки великих розмірів, гематома правого вуха від акушерських щипців; на а.4 зворот та а.5 є епікриз перевідний лікаря ОСОБА_33 - дитина народилась при допомозі щипців, внутрішньо-утробний дистрес плоду, задній вид потиличного передлежання, стан дитини при народженні важкий ;

-із індивідуальної карти вагітної та породіллі ОСОБА_8 №108 із додатками вбачається регулярність та результати обстежень ОСОБА_19 . Зокрема, на арк.26 - протокол УЗО №21281 від 28.12.2013р. медичного центру св. Параскеви - вагітність 34- 35 тижнів, однократне обвиття пуповиною навколо шиї плода, передбачувана вага плоду на момент родів 3400 гр. /лікар ОСОБА_46 /; на арк..28 - протокол УЗО № 20345 від 08.11.2013р. медичного центру св. Параскеви - вагітність 27 тижнів, одноразове обвиття пуповиною навколо шиї плода, ознак дистресу плода не виявлено / лікар ОСОБА_47 /; на арк.30 - протокол УЗО № 19024 від 12.09.2013р. медичного центру св. Параскеви - вагітність 19 тижнів, однократне обвиття пуповиною навколо шиї плода, плодово-плацентарний кровоплин не порушений /лікар ОСОБА_46 /; на арк.32 - протокол УЗО №17898 від 02.05.2013 медичного центру св. Параскеви - вагітність 12 - 13 тижнів, вроджених аномалій при огляді не виявлено /лікар ОСОБА_46 /

-історією пологів №388 ОСОБА_8 від 27.02.2014.р. зафіксований перебіг пологів ОСОБА_8 . Зокрема: на арк.55 - заключний діагноз: І-ші термінові пологи, задній вид потиличного передлежання, передчасне відходження вод, гострий дистрес плода. У правому кутку історії маються виправлення у часі початку переймів 20-21 у даті відходження вод 11-12.02.14, початку потуг виправлення на 5.15, час народження дитини 5.20. год.;

на арк. 57- протокол УЗО на вул. Рапопорта, 8 у 2 та 3 триместрі вагітності від 04.02.14р. у терміні 39 тижнів. Зазначена ступінь зрілості плаценти, кількість навколоплідних вод нормальна, опалесціюють (каламутні) / лікар Дубець /,

на арк..59 - заява ОСОБА_8 від 03.02.14р. про госпіталізацію у 3 МКЛ;

на арк..61- таблиця оцінки біофізичного профілю від 11.02.14р. - 12 балів,

на арк..6 3- таблиця оцінки біофізичного профілю від 07.02.14 - 7 балів, обвиття 1 раз,

на арк. 65 - таблиця оцінки біофізичного профілю від 04.02.14 - 10 балів,

на арк. 81 - записи ОСОБА_7 від 11.02.14р. з 21 (виправлено на 23 год ) про підтікання в малий таз меконіальних вод з 23 год., голівка притиснена до входу в малий таз, діагноз - передчасне вилиття меконіальних вод, а тому пологи вести через природні родові шляхи, контроль за станом плода в пологах, профілактика дистресу плода в пологах;

на арк.81 зворот - інформована згода пацієнтки на активне ведення третього періоду пологів від 11.02.14р. не відповідає дійсності, оскільки така ОСОБА_25 не підписувалась;

на арк.84 мається картограма ведення пологів; на звороті записи ОСОБА_7 про проведення 12.02.14р. в 5.10 год. консиліуму лікарів - положення плоду поздовжнє, голівка в порожнині тазу, серцебиття глухе до 70-80 ударів, води підтікають меконіальні, відкриття матки повне, плідний міхур відсутній, вирішено закінчити пологи через природні родові шляхи шляхом накладення вихідних акушерських щипців. Підписи членів консиліуму- відсутні;

на арк.85 - 12.02.14р. о 5.17-5.20 операція: накладання вихідних акушерських щипців, показання якої - гострий дистрес плода з двократним обвиттям пуповиною навколо шиї, по апгар 7.7 балів; на звороті ОСОБА_7 зроблено запис, що послід скеровано на ПГД /гістологічне дослідження/;

на арк. 88 зазначений порядок присутності партнерів на партнерських пологах від 12.02.2014 р. (т.1 а.с.55-93).

Суд критично оцінює результати таблиці оцінки біофізичного профілю від 11.02.14р. - 12 балів / а.с.61/, оскільки потерпіла ОСОБА_25 категорично ствердила, що саме 11.02.2014 р. вона таке обстеження не проходила.

Окрім цього, у самих матеріалах історії пологів наявні й інші документи, які стосуються пологів, та які потерпіла ОСОБА_8 не підписувала, зокрема «Інформовану згоду пацієнтки на активне ведення третього періоду пологів від 11.02.2014», на якій мається запис прізвища та підпис від імені ОСОБА_8 , що категорично заперечила потерпіла.

-З Медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 вбачається, що у 2014р. році потерпіла нічим не хворіла;

-З Медичної карти стаціонарного хворого №1787/192 відділення реанімації ОСОБА_9 , яка поступила з діагнозом: гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС важкого ступеня, мозкова кома, неонатальна аспірація меконію, двобічна аспіраційна пневмонія, внутрішньошлуночковий крововилив вбачається, що у карті маються:

виписка із карти розвитку новонародженого, де вказано із яким діагнозом скерувала 3-тя МКЛ дитину ОСОБА_48 у дитяче відділення,

карта транспортування новонародженого;

записи лікаря ОСОБА_39 щодо поступлення дитини, а саме про те, що дівчинка поступила у віці 7 год., у матері перебіг вагітності без ускладнень, пологи термінові, фізіологічні в головному передлежанні, застосовано вихідні акушерські щипці, навколоплідні води густомеконіальні; загальний стан дитини важкий, вказано також план лікування;

записи лікарів, які оглядали дитинку, зокрема з 19.00 12.02.14 р. маються записи про те, що дитина в комі;

посмертний епікриз , де черговим лікарем ОСОБА_13 та завідділенням ОСОБА_29 описано увесь процес наданого дитині лікування (а.с. 109-219);

-у обмінній карті ОСОБА_8 маються записи лікарів щодо перебігу вагітності, яка проходила без ускладнень (а.с.220-224);

- у Висновку за результатами клініко-експертної оцінки клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я ЛОДА від 15.04.2014 р. щодо якості надання медичної допомоги ОСОБА_8 зазначається, що медичним персоналом 3-ї міської клінічної лікарні не забезпечено належного динамічного спостереження за станом вагітної та новонародженої дитини; в історії розвитку новонародженого №259 констатовано деформацію голови та наявність великої родової пухлини потилично-тім`яної ділянки /кефалогематоми/, гематому правого вуха, слід від накладання акушерських щипців та виділення крові з лівого вуха, проте виявлені ознаки не відображені в клінічному діагнозі.

Смерть дитини комісія вважала попереджуваною. (а.с. 225- 229);

-висновком експерта .№236/2014 від 14.03.14-28.04.2014рр, у якому зазначено, що смерть дитини ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи, яка виникла у ранньому неонатальному періоді у вигляді деструктивно-проліферативних змін головного мозку, з явищами енцефаломаляції, гострою запальною реакцією та приєднанням грибкової інфекції, гнійної бронхопневмонії з дистелектазами у легенях, що призвело до порушення життєво-важливих функцій організму та смерті. При експертизі трупа дитини ОСОБА_48 виявлені тілесні ушкодження- крововиливи в м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні, в чоловій ділянці справа, в тім`яній ділянці справа та в потиличній ділянці майже посередині, а також садніння шкіри некротичними змінами завитка правої вушної раковини, які могли утворитись під час операції-накладання вихідних акушерських щипців.

-висновком експерта № 132-133 комісійної судово-медичної експертизи від 08.08.16-08.09.16р. стверджується :

при поступленні 03.02.2014 р. ОСОБА_8 в пологовий стаціонар і впродовж її перебування в стаціонарі оцінка готовності вагітної до пологів природним шляхом проведена не була/ п.1/

знаходження меконію в дихальних шляхах та шлунково-кишковому тракті дитини свідчить про тривалу гіпоксію,при чому відбувається рефлекторне подразнення дихального центру, що викликає глибокі дихальні рухи із відкритою голосовою щілиною плода. Це призводить до аспірації навколоплідних вод, які містять меконій. Наявність внутрішньоутробних дихальних рухів плода може бути реакцією на обвиття пуповиною, її притиснення, стимуляцію родової діяльності окситроцином /на чому наголошували потерпілі/, тобто на ті фактори, які є причиною гострої гіпоксії плода /п.4/,

меконізація навколоплідних вод наступила до початку пологів/п.5/;

опологовеспостереження за ОСОБА_8 проводилось не в повному об`ємі. Так, періодичні та тривалі перейми, на які покликається потерпіла ОСОБА_8 , могли свідчити про патологічний прелімінарний період і вимагали проведення внутрішнього акушерського дослідження з визначенням тактики ведення пологів. Не були належно оцінені фактори ризику перинатальної та материнської патології, які в сукупності відповідали високому ризику /п.7/;

фактори ризику розвитку гіпоксії плода та аспірація меконіальними навколоплідними водами не враховані. Згідно наявних кардіотокограм оцінка стану плоду відповідає «5» балам, що означало сумнівний стан плоду. Такі дані не враховані лікарем при виборі тактики розродження /п.8/

лікуючим лікарем не давалась оцінка внутрішньоутробного стану плода / п.9.10/

з 19 тижня вагітності у ОСОБА_8 було відомо про обвиття плода, однак це не вплинуло на тактику ведення пологів /п.11/

через виправлення в історії пологів, непроведення належного спостереження за вагітною ОСОБА_8 з вини лікуючого лікаря,не встановлено час відходження вод і початку пологової діяльності, та наявності у жінки показів до кесаревого розтину / п.13.16/

причиною смерті дитини ОСОБА_48 стало гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи важкого ступеня, внутрішньо-шлуночковий крововилив ІІІ ступеня, тотальна енцефаломаляція зі вторинними змінами і поліорганна недостатність. Окрім цього у дитини було виявлено аспірацію меконіальних навколоплідних вод, гнійну бронхопневмонію та дистелектази у легенях, крововиливи у сітківки обох очей, дефіцитну анемію/п.18.19/. Однак, зазначені захворювання не явились причиною смерті, що суперечить твердженням обвинуваченого щодо неналежного надання необхідної медичної допомоги з боку неонатолога після пологів.

гіпоксично-ішемічне ураження мозку у дитини могло бути незворотним уже на момент народження./п.25/

проведення електронного фетального моніторингу впродовж першого періоду пологів дало б можливість вчасно оцінити зміни стану плода і прийняти рішення про зміну тактики пологів, що лікуючим лікарем не було зроблено /п.26/

під час спостереження за вагітною ОСОБА_8 щоденні записи лікарів є формальними , не відображають скарг потерпілої, оцінка біофізичного профілю не відповідала вимогам клінічних протоколів, що обумовило відсутність вірної оцінки стану шийки матки під час перебування ОСОБА_8 у пологовому стаціонарі / п.27/

операція накладання акушерських щипців при задньому виді потиличного передлежання має свої особливості і при порушенні техніки накладення акушерських щипців збільшується ризик травматичних пошкоджень плода /кефалогематома, травми м`яких тканин обличчя, пошкодження кісток черепа, внутрішньо-черепні крововиливи/ - тобто ті пошкодження, які наявні у дитини ОСОБА_48 /п.28/ У висновку експертизи зазначається, що при задньому виді потиличного передлежання тракції при накладенні щипців мають специфічний характер, що спростовує твердження обвинуваченого про те, що застосування щипців є типовим і не має конкретної специфіки такого застосування в залежності від положення плоду.

-у п.30 висновку зазначається, що за ведення вагітної ОСОБА_8 та пологів у неї несе відповідальність лікуючий лікар ОСОБА_7 . Наявна у медичній документації інформація дає підставу вважати, що між порушеннями, допущеними медичними працівниками,та смертю ОСОБА_40 існує причинний зв`язок / п.31/

-Експерт ОСОБА_49 , допитана у судовому засіданні, ствердила, що вона являлась доповідачем при проведенні комісійної судово-медичної експертизи №132-133 від 08.09.2016 р., повністю підтримує висновок експертизи, зокрема п.18 висновку, на який вона особисто готувала відповідь, щодо причини смерті дитини ОСОБА_40 . Як доповідач, вона збирала необхідні медичні документи, приймала участь в обговоренні підсумків, на підставі яких та оригіналів наданих на експертизу документів і було надано вказаний висновок експертизи. Консультанти готували відповіді на поставлені слідчим запитання, які вона узагальнювала в один документ. Звернула увагу на те, що в історії пологів є ряд суттєвих виправлень, про що зазначено у висновку, що категорично забороняється.

-експерт ОСОБА_50 лікар, судово - медичний експерт, у судовому засіданні ствердив, що він проводив розтин трупа дитини ОСОБА_40 та складав висновок №236/2014 від 14.03.2014 р. судово-медичної експертизи трупа. Окрім цього був головою комісійної судово-медичної експертизи №132-133 від 08.09.2016р. Висновок №132-133 та висновок №236/2014 підтримав повністю.

Експерт категорично ствердив, що наявний причинно-наслідковий зв`язок між ушкодженнями, які виявлені у дитини ,та накладенням щипців під час пологів. Головний мозок дитини втратив повністю свою анатомічну структуру і походження цієї руйнації, на думку експерта, у даному випадку має травматичний характер.

Як голова комісії, експерт ОСОБА_50 брав участь в обговоренні комісією відповідей на поставлені слідчим питання, відповідно до Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої Наказом МОЗ №6 від 17.01.1995р., та готував висновок. Зокрема ,він особисто готував відповіді на питання №18-21. Вважає що не можна дати чіткої відповіді на питання коли відбулась повна втрата анатомічної структури і будови головного мозку, але враховуючи виявлені тілесні ушкодження, експерти пов`язали їх із накладенням щипців. Зазначив, що в усіх аналогічних випадках на експертизу доставляється плацента, яка є основним місцем знаходження дитини, і стан її міг дати відповідь на багато питань. Однак, у даному випадку плацента втрачена і на експертизу доставлена не була.

-Експерт-неонатолог ОСОБА_51 у судовому засіданні показав, що являвся членом комісійної судово-медичної експертизи №132-133 від 05.04.2016 р. та повністю підтримує вказаний висновок експертизи. Зокрема повідомив, що готував відповіді на запитання слідчого, викладені у пп №18-25, 29,31,33.

На переконання експерта лікар ОСОБА_7 мав би вдатися до консультації неонатолога, щоб обрати вірну тактику пологів. Згідно наданої на дослідження медичної документації крововилив у дитини стався пізніше, міг бути результатом механічної дії, тобто травматичних пологів чи перенесеної асфіксії. Якщо вчасно виставлено до пологів діагноз дистрес плода і змінено тактику ведення пологів (зроблено кесарів розтин), можна уникнути порушення кровоплину і асфіксії. Знову ж таки, якщо плід страждає від гіпоксії, то окситоцин, який зі слів потерпілих вводився ОСОБА_25 , протипоказаний. Водночас у історії пологів не описані динаміка та стан дитини, відповідно на підставі цього і було зроблено ним висновок про те, що між порушеннями, допущеними медичними працівниками та смертю дитини міг бути прямий причинний зв`язок, оскільки 75% крововиливів пов`язані саме з травматичними пологами та асфіксією з гіпоксією. Попереджувальна смертність означає, що її можна було запобігти. Але смерть дитини не можна було запобігти в неонатальному періоді діагноз , з яким народилась дитина - невиліковний. Експерт вважає, що причина смерті дитини - це гіпоксія, асфіксія і травма ці причини можуть бути окремими ,або існувати в комплексі. У дитини не було смертельних пошкоджень від дії щипців. Також і наявність меконію у навколоплідних водах не є причиною у даному випадку. Причина смерті - крововилив, до якого дії неонатолога жодного відношення не мають. Експерт настоює, що саме лікар акушер-гінеколог мав би до народження дитини провести всі необхідні обстеження, реагувати на ускладнення ,що виникли, передбачити можливі ризики ,вибрати вірну тактику пологів і зробити все від нього залежне під час народження дитини.

Експерт спростував покликання обвинуваченого на те, що лікар-неонатолог після народження дитини не виконав покладені на нього обов`язки, зокрема неналежно провів санацію дихальних шляхів, через що меконій попав в організм дитини. Експерт зазначив, що між причиною смерті дитини та проведенням санації відсутній причинний зв`язок. Нинішня медична практика рекомендує взагалі не санувати трахею у новонароджених

-допитана у судовому засіданні експерт акушер-гінеколог ОСОБА_52 показала, що являлась членом комісійної судово-медичної експертизи №132-133, підтримала наданий нею висновок, а саме відповіді на питання слідчого, викладені у пп №1-17. Зокрема експерт зазначила, що після скарг потерпілої та отримання результатів аналізів із погіршеною оцінкою біофізичного профілю лікуючий лікар повинен був скликати консиліум. Оскільки в історії пологів ОСОБА_25 відсутні записи ОСОБА_7 про скарги вагітної, значить він на них жодним чином не реагував. В історії немає записів про результати кардіотокограми, відсутні записи лікарів про огляд вагітної ОСОБА_8 упродовж кількох днів до родів. Експерт ствердила, що про невірний алгоритм дій лікаря ОСОБА_7 свідчить те, що пацієнтка 8 днів лежала у стаціонарі за відсутності у неї проблем потреби тримати її у пологовому стаціонарі не було б. Не описуючи в історії пологів скарг вагітної, лікуючий лікар робив призначення медичних препаратів, які показані при дистресі. Тричі за тиждень проводився біофізичний профіль, показники якого є суперечливими. В цілому усі записи в історії пологів є недбалими, що, на переконання експерта, може вказувати на те, що покази для іншої тактики ведення пологів були, але вони не записані і лікарем не взяті до уваги.

Діагноз «дистрес плода» мав бути виставлений лікарем до початку пологів. Виходячи із пояснень вагітної ОСОБА_25 про її скарги на перейми- паталогічний прелімінарний період був, бо їй призначались спазмолітики. Вагітна ОСОБА_25 потребувала у цій ситуації особливо детального обстеження і догляду з боку лікуючого лікаря, але цього зроблено не було.

Виявивши меконій у водах лікар акушер-гінеколог повинен був провести кесарів розтин або продовжити природні пологи із ретельним спостереженням, що згідно історії пологів нібито було зроблено. При відходженні меконіальних вод моніторинг мав бути безперервним. Однак в цій же історії інформація про ретельне спостереження за станом породіллі відсутня. Моментально меконій попасти у навколоплідні води, які були густомеконіальними, не може. Виправлення часу вилиття вод має суттєве значення, бо якщо вони відійшли о 21 год. то жінка до 23 год. фактично залишалась без спостереження.

Діагноз щодо передлежання також виставлений неправильно, так як для переднього і заднього виду передлежання дитини застосовують різні тракції при застосуванні щипців вони мають відтворювати родову діяльність. Так, як не описано техніку накладення щипців, експерт допускає, що діагноз: «задній вид потиличного передлежання» було виставлено значно пізніше ніж того вимагав процес обрання тактики пологів. Чим пізніше накладено щипці, тим важчий стан дитини, та більше шансів її травмувати. При наявності гіпоксії плоду накладення щипців погіршує стан плоду. Експерт, посилаючись на дані огляду дитини, пояснила, що з боку лікаря акушера наявні порушення тактики накладення щипців.

Дистрес плоду це страждання плоду гіпоксія до народження і асфіксія після народження. Вчасно виставлений діагноз лікуючого мав принципове значення у даному випадку. ОСОБА_7 несвоєчасно встановив діагноз і вчасно на нього непрореагував. Експерт ствердила, що дитина страждала хронічним дистресом слід було вживати заходів раніше, однак лікар ОСОБА_7 дотягнув до стану гострого дистресу тому терміново вимушений був застосовувати щипці. Лікар неонатолог не міг вплинути на стан дитини у цій ситуації. Під час оперативного накладення акушерських щипців на голівку дитини у стані гіпоксії виникла велика родова травма. Наявність тілесних ушкоджень, а саме: крові з вушка, крововиливів у нетипових місцях, деформація голівки - свідчать про родову травму. Окситоцин /на фактівведення якого під час пологів настоюють потерпілі/ міг погіршити стан плоду, а тому при дистресі його вводити не потрібно, бо він його посилює. Метод витискання дитини /на факті застосування якого лікарем ОСОБА_7 настоюють потерпілі/ - прийом ОСОБА_53 не допускається, бо призводить до травмування плода.

-висновком експерта №772-773/2014 судово-медичної експертизи кусочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_9 від 25.03.2014 - 28.04.2014рр. стверджується, що при дослідженні виявлені деструктивно проліферативні зміни головного мозку різної давності з явищами енцефаломаляції, гострою запальною реакцією та приєднанням грибкової інфекції. Гнійна бронхопневмонія та дистелектази в легенях. Крововиливи в шкірі потиличної та чолової ділянок з реактивними змінами. Некротичні зміни в ділянці правого вуха).

- допитаний у судовому засіданні експерт-гістолог ОСОБА_54 висновки, викладені у вказаному акті експертизи ствердив. Звернув увагу на зміни у мозку та вушко дитини, пояснивши, що відбулось прижиттєве розплавлення головного мозку, оскільки речовина головного мозку нагадувала деструктивну масу без клітинної будови /маляція/. Цей процес незворотній і почався він із допологової гіпоксії. Грибкова інфекція приєдналась на протязі кількох днів - це реакція здорової частини мозку на маляцію і відсутність імунітету. Гнійна пневмонія є наслідком гіпоксії. Процес енцефаломаляції розпочався не відразу після народження дитини, але, як правило вона виникає після перенесеної гіпоксії. Грибкові та бактеріальні хвороби від матері приєднатись не могли. Гематома і некротичні зміни вуха могли бути наслідком накладення щипців. Експерт пояснив, що точно встановити коли почався процес енцефаломаляції - не було можливим, але стверджує, що він почався до пологів - орієнтовно за тиждень це розвивається після гіпоксіїї і тягне за собою інші порушення. При вчасному виявленні цьому процесові можна запобігти при проведенні кесарського розтину так показує медична практика.

-висновком експерта №282/2014 від 14.03.2014р. судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_48 щодо невизначеності групи крові дитини,

-висновком експерта №876/2014 р. від 14.03.2014 р. ,яким стверджується, що при проведенні судово-токсикологічної експертизи не виявлений вміст спиртів у крові дитини.

-оглянутими фотографіями новонародженої дитини, зробленими потерпілим ОСОБА_11 в родзалі, з яких вбачаються явні сліди післяродових травм на голівці дитини.

-із витягу з наказу №13-к від 01.03.1989р. по 3-ій Львівській міській лікарні вбачається, що ОСОБА_7 прийнятий на посаду завідувача пологовим відділенням з 21.02.1989 у зв`язку з переводом з пологового будинку №3. (а.с.247);

-довідкою комунальної 3-ої МКЛ №202 від 07.11.2016р. стверджується перебування ОСОБА_7 на посадах завідувача акушерського відділення, лікаря акушер- гінеколога. (а.с.248);

-посадовою інструкцією лікаря акушер-гінеколога акушерського відділення, затвердженої наказом головного лікаря 3-ої МКЛ 03.08.2011р. передбачений обов`язок здійснювати діагностику, спостереження вагітних, виявляти ускладнення, надавати кваліфіковану медичну допомогу. Лікар акушер-гінеколог несе відповідальність за свою діяльність відповідно до чинного законодавства.(а.с.249-254)

-посадовою інструкцією завідувача акушерського відділення, затвердженою наказом гол. лікаря 3-ої МКЛ 06.09.10р., з якою ознайомлений ОСОБА_7 , передбачено загальне керівництво, надання якісної медичної допомоги, застосування сучасних методів діагностики та лікування (а.с.255-259);

-копією посвідчення №9/544к ОСОБА_7 про проходження атестації у 16.06.2011р. та підтвердження кваліфікації лікаря акушер-гінеколога (а.с.260);

-наказом №288 від 21.11.2008р. про реорганізацію пологового відділення в акушерське (а.с.261-262);

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 від 22.02.2014р.

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 від 19.03.2014р.

-листом 3-ої МКЛ м. Львова від 26.09.14р. №886, у якому зазначено список медперсоналу, присутнього при пологах ОСОБА_8 , а також констатовано факт, що послід ОСОБА_8 на патолого-анатомічне дослідження не був доставлений.

-копією локального протоколу «Дистрес плода під час вагітності і пологів», затвердженого наказом головного лікаря 3-ої МКЛ №199 від 15.10.2013р., у якому зазначено алгоритм дій лікаря при виставленні діагнозу «дистрес плода» під час вагітності і в ході пологів.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, характеризується неналежним виконанням медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, настанням тяжких наслідків, причинним зв`язком між вказаними діяннями /бездіяльністю/ та наслідками.

Неналежне виконання професійних обов`язків має місце у тому разі, коли спеціальний суб`єкт злочину - медичний працівник виконує свої обов`язки не у повному обсязі, недбало, поверхнево,не так, як цього вимагають інтереси його професійної діяльності.

Відповідно до змісту Наказу МОЗ України №900 від 27.12.2006 р. «Про затвердження клінічного протоколу з акушерської допомоги «Дистрес плода при вагітності та під час пологів» для діагностики дистресу плода при вагітності використовуються методи :аускультація серцевої діяльності з 20 тижнів вагітності,біофізичний профіль з 30 тижнів вагітності. Госпіталізація вагітної до пологового будинку відбувається за умови патологічної оцінки БПП /нижче 6 балів/ чи сумнівної оцінки БПП/7-8балів/, що мало місце у потерпілої ОСОБА_8 /, а також сповільнений кровоплин в артеріях пуповини.

Факт госпіталізації вагітної ОСОБА_8 03.02.2014 р. з ініціативи лікаря ОСОБА_7 свідчить, на думку суду, передбачувані з його боку можливі ризики у протіканні вагітності .

Дистрес це будь-яка зміна у функціональному стані плода. Вищевказаний Протокол передбачає у таких випадках систематичне та динамічне спостереження за станом плода. В ході судового слідства доведено, що таке не було забезпечено лікарем ОСОБА_7 під час перебування потерпілої ОСОБА_25 в лікарні в період 07.02.-11.02.2014 рр.

Під час пологів, як ствердила потерпіла ОСОБА_25 , потерпілий ОСОБА_55 та цю обставину не заперечив обвинувачений, останній періодично покидав зал, у якому народжувала ОСОБА_25 , хоча відповідно до протоколу повинен був під час пологів вести постійне спостереження за плодом, метою якого є своєчасне визначення дистресу плоду ,ознаками якого є: патологічна частота серцевих скорочень, що повинна визначатись під кардіомоніторним контролем /а такий не був забезпечений під час всього терміну пологів/; наявністю густо забарвлених меконієм навколоплідних вод /що було виявлено після проколювання міхура у вагітної /.

Відповідно до Протоколу - при своєчасному визначенні дистресу плода у першому періоді пологів необхідне термінове розродження шляхом кесаревого розтину.

В ході дослідження доказів судом встановлено, що спостереження за вагітною ОСОБА_8 у 3-й міській комунальній лікарні проводились не в повному об`ємі. Дії лікаря ОСОБА_7 щодо правильної оцінки показників протікання вагітності у потерпілої ОСОБА_8 , врахування всіх факторів ризику розвитку гіпоксії плода і аспірації меконіальних навколоплідних вод, вибору відповідної тактики пологів суперечили вимогам клінічних протоколів.

Суд не приймає до уваги наданий стороною захисту як доказ невинуватості ОСОБА_7 . Висновок за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги ОСОБА_8 в умовах комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова, виготовлений по розгляду скарги ОСОБА_11 в адресу МОЗ України. Висновок не місить глибокого аналізу медичних документів із врахуванням умисно внесених в них виправлень, не враховані результати гістологічних досліджень та розтину трупа дитини, а тому такий жодним чином не ставить під сумнів результати проведеної в ході досудового розслідування комісійної судово-медичної експертизи, яка категорично вказала на існуючий причинний зв`язок між допущеними порушеннями з боку лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_7 та смертю дитини ОСОБА_9 .

Окрім цього, суд прийшов до переконання щодо безпідставності версій обвинуваченого, за якими причиною смерті дитини ОСОБА_48 було неналежне виконання своїх обов`язків лікарем-неонатологом, а також виникнення в ході пологів непередбачуваного клінічно гострого дистресу плода, при якому іншого виходу ніж термінового розродження шляхом застосування щипців у нього не було, оскільки такі суперечать дослідженим доказам.

Оцінюючи зібрані в ході судового слідства докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору взаємозв`язку, суд вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.140 КК України, оскільки ОСОБА_7 своїми діями вчинив неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

У справах «Мехмет Шентрюк проти Туреччини» від 09.04.2013 р., «Лопес де Соуза Фернандес проти Португалії» від 16.12.2015 р. , «Альтуг проти Туреччини» від 30.06.2015 р. Європейський суд з прав людини установив, що у досліджених судом зверненнях щодо неналежного надання медичної допомоги медичними працівниками, в результаті якого наступили тяжкі наслідки, державою була порушена ст.2 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на життя.

Суд постановив, що позитивним зобов`язанням держави є охорона життя людини - держава повинна змусити лікарні та медичних працівників вжити відповідні заходи для захисту життя своїх пацієнтів, а також створити ефективну незалежну судово-медичну систему, що дозволяє встановити причини смерті, якщо вона наступила в лікарні або якщо пацієнт перебував під постійним та ефективним медичним контролем, і міру відповідальності медичного персоналу та притягнення винних до відповідальності.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України суд вважає позитивні характеристики щодо обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відтак, обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який вину у вчиненні правопорушення не визнав, раніше не судимий; позитивно характеризується за місцем праці та вважає, що йому слід обрати покарання в межах санкції інкримінованої статті КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займатись лікарською діяльністю.

Позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 до ОСОБА_7 та Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю дитини ОСОБА_40 суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково із врахуванням обставин заподіяння шкоди, величини фізичних та психологічних страждань кожного із позивачів, а також розміру вини кожного із відповідачів у настанні тяжких наслідків .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.140 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1/один/ рік з позбавленням права займатись лікарською діяльністю у комунальних та приватних медичних закладах строком на 1/один/ рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_8 заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 300000/ триста тисяч/ грн.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 заподіяну моральну шкоду в розмірі 50 000 /п`ятдесят тисяч/ грн.

Стягнути з Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова в користь ОСОБА_8 заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 50 000 /пятдесят тисяч/ грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1