ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/550/17
1-кп/293/50/2018
27 березня 2018 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000194 внесеному в ЄРДР від 20.05.2017 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр. України, освіта середня, тимчасово не працюючої, не одруженої, раніше не судимої,
За ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18.05.2017 року близько 11.00 год. ОСОБА_4 перебувала по місцю проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де допомагала останній по господарству.

В цей же день, час та місці, знаходячись в будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 помітила на ліжку в кімнаті жилетку, що належить ОСОБА_5 . Достовірно знаючи про те, що в кишені вказаної жилетки потерпіла зберігає гроші у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та будучи впевненою, що її дії ніким не помічені, з кишені вказаної жилетки дістала гаманець, звідки викрала грошові кошти в сумі 400 грн., що належать ОСОБА_5 , після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишила місце скоєння злочину та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме грошові кошти в сумі 400 грн., чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в скоєнні інкримінованого їй правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася та просила суд суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву в якій вказала, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, просила суд обвинувачену суворо не карати.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюють ся, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Окрім повного визнання підсудною своєї винуватості, її винність в інкримінованому правопорушенні стверджується матеріалами справи, а саме:

Протоколом огляду місця події від 20.05.2017 року, в ході якого оглянуте домоволодіння за адресою: по АДРЕСА_1 ( а.с.8-11).
Протоколом огляду місця події від 20.05.2017 року, вході якого оглянуто ділянка території неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14-16).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2017 року в ході якого ОСОБА_4 вказала та показала на місці яким чином вчинила крадіжку грошових коштів. (а.с.38-43).
Постановою про визнання предметів речовими доказами від 25.05.2017 року, згідно якого грошові кошти в сумі 93 грн. вилучені у ОСОБА_4 визнанні речовими доказами та повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_5 (а.с.23,45).
Проаналізувавши всі дослідженні докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_4 і кваліфікує її дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин , що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Підсудна за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судима. (а.с.31-36).
Обираючи підсудній міру покарання, суд враховує, що підсудна раніше не судима, свою винуватість визнала та щиро розкаялася у вчиненому, тому суд призначає покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт, вважаючи, що саме таке покарання буде карою за скоєне і достатнім для її виправлення.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати у справі відсутні.
Речові докази передані на зберігання власнику ОСОБА_5 під розписку - залишити потерпілій.
Запобіжний захід підсудній ОСОБА_4 досудовим слідством не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт .

Речовий доказ: грошові кошти передані на зберігання ОСОБА_5 - залишити власниці.

Під час розгляду кримінального провадження суд не знайшов підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1
Копія:вірно