справа № 162/988/16-к
п/с 1-кп/164/69/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов вказаний обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні прокурор проти призначення судового розгляду кримінального провадження не заперечував, заяв та клопотань не заявляв, зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Обвинувачений зазначив, що оскільки не має відповідної освіти, то щодо відповідності обвинувального акту нормам Закону та можливості призначення судового розгляду покладається на розсуд суду.
Заслухавши учасників судового процесу, кожного зокрема, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.291 КПК обвинувальний акт має містити, крім інших, передбачених цією нормою процесуального права відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
На думку суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення ОСОБА_5 не сформульовано належним чином, відсутня вказівка на обставини, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, зокрема, спосіб, механізм та мету його вчинення.
Відповідно до ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у постанові в справі «Абрамін проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії»).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення ЄСПЛ у справі «Даллос проти Угорщини»», п.47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції».
Таким чином, для призначення справи до судового розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома обвинуваченого деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення відповідно до вимог Закону, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі право на захист, обвинувальний акт із додатками підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст. ст. 2, 91, 291, 314 КПК України, -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий ОСОБА_1