Справа № 214/4423/17
1-кп/214/241/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження №0001729 від 06.07.2017 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001729 від 06.07.2017 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , на 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходу та зареєстрований в Запорізькій області. До затримання мешкав в місті Кривий Ріг без реєстрації. Може переховуватись від суду. Продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, також він може продовжити правопорушення, у якому обвинувачується. Є відомості про те, що відносно нього розслідуються інші кримінальні провадження. Крім того, ОСОБА_5 засуджений 17.05.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу, знову вчинив злочин, тобто на шлях виправлення не став і продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши більш тяжкі кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Захисник просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та відмову в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, не працює і не має постійного джерела доходу, мешкає в м. Кривому Розі без реєстрації, раніше судимий 17.05.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу, який сплатив після вчинення нових злочинів, тобто маючи невідбуте покарання знову вчинив новий злочин, в зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, та переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , а фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Жодних підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобовязання, яке є найбільш мяким запобіжним заходом, захисником не надано.

Разом з тим, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, суд вважає, що прокурор довела наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 діб, підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 18 березня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1