Номер провадження: 11/785/35/17
Номер справи місцевого суду: 5-625/10
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси, від 05 травня 2010 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:
Оскарженою постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 05 травня 2010 року, було скасовано звільнення від відбування покарання призначеного ОСОБА_7 , вироком Приморського районного суду м. Одеси, від 10 листопада 2008 року, із застосуванням положень ст. 75 КК України.

На зазначену постанову суду захисником ОСОБА_6 була подана апеляція, в якій він вважає постанову суду необґрунтованой через порушення норм кримінального та кримінально-процесуального права.

Захисник ОСОБА_6 в апеляції вказує, що справа була розглянута судом без участі засудженого, в зв`язку з чим було порушено його Конституційне право на захист.

Враховуючи наведене, захисник просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеса, від 05 травня 2010 року, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання. Справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_7 скасувати, звільнивши його з-під варти.

Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляція захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси, від 10 листопада 2008 року, ОСОБА_7 , був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання строком на 2 роки.

05.05.2010 року, Малиновським районним судом м. Одеси, за поданням КВІ Малиновського району м. Одеси, було розглянуто справу про заміну покарання засудженому ОСОБА_7 та ухвалено постанову згідно якої покарання з іспитовим строком було відмінено та вирішено затримати засудженого ОСОБА_7 для направлення останнього відбути покарання визначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси, від 10 листопада 2008 року.

Підставами задоволення клопотання КВІ суд першої інстанції вказав невиконання засудженим ОСОБА_8 , обов`язків, покладених на нього судом відповідно до ст. 76 КК України.

У лютому 2017 року засудженого ОСОБА_8 було затримано та доставлено до Одеського слідчого ізолятору.

З оскарженої постанови вбачається, що вона не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Зокрема, згідно з положеннями ч. 1 ст.262 КПК України (в редакції 1960 року), розгляд справи в суді першої інстанції відбувається за участю підсудного, яка є обов`язковою.

Відповідно до вимог ч.6 ст.165-2 КПК України (в редакції 1960 року) суд приймає рішення про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту за відсутності особи лише у разі оголошення її в міжнародний розшук.

Положення ст.263 КПК України (в редакції 1960 року) передбачають права підсудного в судовому засіданні.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що участь особи, що притягується до кримінальної відповідальності в судовому засіданні є обов`язковою.

За умови переховування особи суд мав оголосити розшук та дати дозвіл на затримання, після якого, за участю цієї особи розглянути подання про направлення в місця позбавлення волі відповідно до вироку суду.

Положеннями ч.2 ст.280 КПК України в редакції 1960 передбачено, що коли підсудний ухилився від суду або коли він захворів на психічну або іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає розгляд справи, суд зупиняє провадження в справі щодо цього підсудного до його розшуку або видужання і продовжує розгляд справи щодо інших підсудних, якщо в справі притягнуто до відповідальності декількох осіб. Розшук підсудного, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду чи постановою судді.

Розгляд подання стосовно ОСОБА_7 за його відсутності грубо порушив його права, в тому числі право на захист, що свідчить про незаконність оскарженої постанови суду та тягне її скасування.

Крім того, оскаржена постанова, на думку апеляційного суду, не може бути визнана обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

З постанови суду вбачається, що фактично її мотивувальна частина складається з констатації змісту подання КВІ та переліку обов`язків ОСОБА_7 .

Висновок суду про невиконання засудженим покладених на нього обов`язків взагалі не грунтується на обставинах, викладених в постанові. Відповідно вказане судове рішення не може бути визнано вмотивованим.

Крім того, відповідно до ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

З постанови суду вбачається, що при розгляді справи, судом не були враховані порушення з боку підрозділу Малиновського КВІ УДДУ ПВП в м. Одеса норм наказу ДДПВП ТП МВС № 270/1560 від 19.12.2003 року, щодо інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, а саме розділу ІV п. 6.9, в якому зазначається, що після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування покарання призначеного судом.

Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси, від 10 листопада 2010 року, на ОСОБА_7 , згідно ст. 76 п. 3 КК України був покладений обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

Між тим, ані з подання КВІ, ані з постанови суду, не вбачається які конкретно обов`язки, покладені вироком суду на ОСОБА_7 , останній порушив, коли та ким були зафіксовані ці порушення, які були причини цих порушень, в чому саме полягало ухилення від виконання обов`язків засудженим.

Зокрема, вирішуючи питання про задоволення подання Малиновської КВІ відносно засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в поданні не зазначено жодних підстав для скасування іспитового строку і направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування покарання.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що суд не з`ясував обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення, що свідчить про неповноту судового розгляду, яка згідно з положеннями ст.ст. 367, 368 КПК України (в редакції 1960 року), є підставою для скасування судового рішення.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом не вжито жодного заходу щодо сповіщення ОСОБА_7 належним чином у встановленому порядку.

Разом з цим, в постанові суду зазначено, що місце його знаходження не встановлено, в зв`язку з чим, справа була розглянута за відсутності ОСОБА_7 , чим було порушено його Конституційне право на захист.

Між тим, всупереч встановленим нормам закону, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, передчасно вирішив питання щодо скасування покарання призначене згідно вироку суду, не вживши заходи передбачені ст. 280 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність, скасування оскарженої постанови з призначенням нового розгляду подання інспекції Малиновського РВ КВІ УДДУВП в Одеській області.

Керуючись статтями 280, 367, 368, 370 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси, від 05.05.2010 року, якою скасований іспитовий строк і засуджений ОСОБА_7 направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м.Одеси, від 10.11.2008 року, у виді 5 років позбавлення волі.

Подання інспекції Малиновського РВ КВІ УДДУВП в Одеській області направити на новий судовий розгляд в Малиновський районний суд м. Одеси, в іншому складі суду.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .