Справа № 379/986/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1191/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 09.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
09 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Таращанського районного суду Київської області від 01 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Вирок Таращанського районного суду Київської області від 01.06.2017, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік виконувати самостійно.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку, 30 травня 2017 року, близько 07 год. 00 хв. 08 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебував в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання ОСОБА_9 у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з останнім вживали алкогольні напої. Після конфлікту з ОСОБА_9 у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 .
З метою реалізації свого злочинного задуму, він, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 наблизився до останнього та наніс йому один удар кулаком правої руки по голові, внаслідок чого останній впав на ліжко.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заподіяння ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_8 підійшов до ліжка, на яке той впав, нахилившись над ним і наніс йому близько 10 ударів кулаками правої та лівої рук по обличчю та голові. В результаті нанесених ударів ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми зліва, осередкового субарахноїдального крововиливу на базальній поверхні правої лобної ділянки, синці і садна на обличчі та фізичного болю, що мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_8 взяв стільця та завдав ним близько 15 ударів по верхніх кінцівках ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 ще завдав близько 7 ударів кулаками правої та лівої рук по тулубу та нижніх кінцівках ОСОБА_9 , в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер справа, синці і садна на тулубі та кінцівках.
Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер.
Не погоджуючись із вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та призначити новий судовий розгляд.
На думку ОСОБА_8 , вирок є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки обвинувачення ґрунтується на фальсифікованих та неправдивих доказах, без урахування показів обвинуваченого. Крім того, вважає необгрунованим призначене покарання, а також незаконними дії суду в частині оголошення вироку за відсутністю його захисника.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить залишити її без задоволення,а вирок без змін. Вважає, що вирок винесено з урахуванням всіх обставин справи, врахувавши суспільну небезпеку вчинених злочинів та вину обвинуваченого, яка повністю доведена під час судового розгляду. Так, під час судового розгляду ОСОБА_8 надав показання щодо інкримінованого йому злочину та частково визнав свою вину. Крім того, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
На думку прокурора, враховуючи положення ст.376 КПК України, участь захисника в проголошенні судового рішення не є обов`язковою, у звязку із чим відсутні істотні порушення вимог КПК України.
Потерпіла ОСОБА_10 в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а вирок без змін. Вважає ОСОБА_8 особою суспільно-небезпечною, яка має понести належне покарання. Крім того, обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності, але був звільнений від покарання. На думку потерпілої, обвинувачений не виправдав довіри через занадто м`яке покарання за попереднім вироком, і вчинив новий злочин. Вважає покарання, призначене ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, спів мірним, оскільки він завдав їй моральну та матеріальну шкоду, яку не відшкодував та не приніс вибачення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та представника потерпілої, які просили залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а вирок без змін, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії, вирок Таращанського районного суду Київської області від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 відповідає вказаним вимогам в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, зокрема:
показами потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2017;
протоколом огляду місця події від 20.05.2017;
протоколом огляду місця події від 04.06.2017 та фототаблицею до нього;
протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 06.06.2017 та фототаблицею до нього;
протоколом отримання зразків для експертизи від 01.06.2017;
протоколом отримання зразків для експертизи від 07.06.2017;
висновком дактилоскопічної експертизи № 8-1/2857 від 15.06.2017;
висновком судово-медичної цитологічної експертизи від 07.06.2017;
висновком комплексної судово-імунологічної та молекулярно-генетичної експертизи від 20.07.2017 № 19/10-2/42-10-1/399 з фото таблицею;
висновком комплексної судово-імунологічної та молекулярно-генетичної експертизи від 19.07.2017 № 19/10-2/41-10-1/398 з фото таблицею;
висновком комплексної судово-імунологічної та молекулярно-генетичної експертизи від 21.07.2017 № 19/10-2/43-10-1/400 з фото таблицею;
висновком комплексної судово-імунологічної та молекулярно-генетичної експертизи від 19.07.2017 № 19/10-2/44-10-1/401 з фото таблицею;
висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №103 від 06.06.2017
висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 № 53 від 01.06.2017;
висновком молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-3/446-СЕ/17 від 31.07.2017;
протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2017;
відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 297 від 07.06.2017.
Суд першої інстанції, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, визнав вказані докази належними і допустимими, та оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого тілесне ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, та правильно кваліфікував вказані дії за ч.2 ст.121 КК України.
Вивченням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом матеріалів кримінального провадження, або про неправдивість доказів, покладених в основу рішення.
Доводи обвинуваченого про прийняття судом першої інстанції рішення без урахування його показів, не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки судом встановлено часткове визнання вини ОСОБА_8 , проте, покази, надані обвинуваченим в частині, в якій він не визнає нанесення ударів, що спричинили смерть потерпілому, спростовуються іншими доказами, наведеними у вироку.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з матеріалів справи, судом першої інстанції відповідно до ст. 66 КК України не встановлено обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , та встановлено обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, при призначенні виду і міри покарання, судом враховані обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, вину визнав частково, висновок досудової доповіді, відповідно до якого його виправлення можливо здійснювати в умовах цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
На думку колегії, висновок суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання в умовах ізоляції від суспільства, відповідає меті покарання, забезпечить його виправлення та сприятиме запобіганню вчиненню ним нових злочинів.
Враховуючи викладене, доводи обвинуваченого про необґрунтованість призначеного покарання, є надуманими, так само, як і незаконність судового рішення внаслідок проголошення вироку за відсутністю захисника, враховуючи положення ст.52 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирокТаращанського районного суду Київської області від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з моменту отримання її копії.

Головуючий
Судді: