Справа № 199/1853/18
ВИРОК
іменем України
24.04.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, кримінальне провадження №0002441 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя м.Дніпро, з середньою технічною освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відповідно до обвинувального акту в порядку ст.338 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 25.09.2017 близько 11-00 години, перебуваючи біля «Льодової арени» на вулиці Набережна Заводська,53 в м.Дніпро, знайшов паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, масою 6,778 гр., яка згідно з висновком експерта №1/8.6/3424 від 29.09.2017 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 6,185 гр.

Вказаний особливо небезпечний засіб ОСОБА_4 залишив собі для особистого вживання, тобто, без мети збуту, та, таким чином, діючи умисно, незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, а в подальшому, в той же день, незаконно перевіз наркотичний засіб без мети збуту на громадському транспорті маршрутному таксі № 95, до вулиці Калинової в місті Дніпро, незаконно зберігаючи наркотичний засіб без мети збуту до вилучення у нього поліцією - 25.09.2017 в період часу з 14-45 до 15-05, біля будинку №3-а на вулиці Прогресивній в місті Дніпро.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, знайшов паперовий згорток з наркотичним засобом, який залишив собі щоби вжити. В цей же день перевіз наркотичний засіб на маршрутному таксі № 95 на вулицю Калинову де його днем затримала поліція та вилучила у нього паперовий згорток з наркотичним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого нового обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-протоколом огляду від 25.09.2017 паперового згортка з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, вилученого у ОСОБА_4 , який заявив, що це наркотичний засіб, який він знайшов, залишив собі щоби вжити та перевіз на громадському транспорті;

-висновком експерта № 1/8.6/3424 від 29.09.2017, що у паперовому згортку, який було вилучено у ОСОБА_4 , знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 6,778 гр., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 6,185 гр. та визнана речовим доказом.

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України за новим обвинувальним актом, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен маж право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прокурор пропонував суду звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання з випробуванням.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного злочину середньої тяжкості, пов`язаного з незаконним обігом наркотичний засобів, перебував на обліку лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психотропних речовин. Синдром залежності», з якого був знят, ніде офіційне не працював.

Суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, є покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Призначаючи таку міру покарання, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 відповідно до ст.89 КК України не судимий; провину визнав повністю; у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, висловив жаль з приводу вчиненого; шкода чиїм-небудь інтересам не завдана.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 щиро каявся, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачений не має не відбутого строку покарання, що він скоїв тільки один епізод кримінального правопорушення, від якого тяжких наслідків не настало.

ОСОБА_4 характеризується задовільно, має постійне місце проживання, відсутні інші кримінальні провадження у відношенні нього, відсутні відомості, що він притягався до адміністративної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Таким чином, обставини, пом`якшуючи покарання та інші данні, характеризуючи особу ОСОБА_4 , пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та надають право суду, звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта - з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 989,60 гривень.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України,суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.1,2 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_4 іспитовий строк 1 (один) рік, та обвинуваченого звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч.1 ст.377 КПК України звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта - з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 989,60 гривень.

Речовий доказ наркотичний засіб, зберігати до набрання вироком законної сили та знищити відповідно пункті 3 частини 9 статті 100 КПК України.

Обвинувачений та прокурор мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі частини 6 статті 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1