АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3352/17 Номер провадження 11-кп/786/776/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 13 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кіровське Чорноморського району Автономної Республіки Крим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий, останній раз:

12 вересня 2013 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.297, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; звільнений 26 квітня 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, засуджений на 4 роки позбавлення волі.

Згідно з ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднана частина невідбутого покарання за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 12 вересня 2013 року та остаточно засуджений на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 13500 грн. майнової шкоди та 4000 грн. моральної шкоди.

Вирішене питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.

3 квітня 2017 року близько 13 год. 25 хв., обвинувачений, перебуваючи в господарському приміщенні по вул. Космічній, 50-а, в м. Полтава, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав фотоапарат «Canon» та 2 зарядних акумулятори «Beston», заподіявши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 550 грн.

4 травня 2017 року близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в під`їзді №3 будинку №27/1 по вул. Великотирнівській в м. Полтава, повторно, відкрито, шляхом ривка, заволодів золотими прикрасами потерпілої ОСОБА_12 вартістю 16287 грн. 32 коп.

16 травня 2017 року близько 12 год. 30 хв., обвинувачений, перебуваючи в під`їзді №4 будинку АДРЕСА_3 , повторно, відкрито, таким же способом заволодів золотими прикрасами потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 5676 грн.

23 травня 2017 року близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в під`їзді №22 будинку №88 по вул. Пушкіна в м. Полтава, повторно, відкрито, таким же способом, заволодів золотими прикрасами потерпілої ОСОБА_10 вартістю 6700 грн.

Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання з огляду на щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, застосувати приписи ч.5 ст.72 (в редакції від 26 листопада 2015 року), а також звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має неповнолітню дитину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в зв`язку з м`якістю призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі. При цьому зазначає, що суд не врахував конкретні обставини справи, а також дані про особу обвинуваченого, який вчинив умисні злочини відносно жінок під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не працює та не має офіційних джерел доходів.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, міркування прокурора, який не підтримав принесену апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України в апеляційних скаргах не спростовуються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного покарання є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначене судом покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків визначене в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченому в даному випадку Кримінальним кодексом, відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, даним про його особу та обставинам, що пом`якшують покарання, в тому числі і тим, які зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого, відповідає вимогам ст.65, ст.50 КК України та є справедливим.

Оскільки остаточне покарання визначене у відповідності з вимогами ст.71 КК України і має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, відсутні передбачені законом підстави для його пом`якшення.
Також, з огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для посилення покарання, про що просив прокурор в апеляційній скарзі.

Заява ОСОБА_8 про застосування акту амністії не відповідає приписам закону з огляду на таке.
Відповідно до п.б ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 , будучи звільненим згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 18 квітня 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день, вчинив, в тому числі, умисний тяжкий злочин, що унеможливлює застосування до нього акту амністії.
Водночас, з огляду на приписи ст.5 КК України та ч.5 ст.72 (в редакції від 26 листопада 2015 року) цього Кодексу, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.404, ст.405 та ст.419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 ,- без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтава від 13 червня 2017 року, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4