Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/71/18

Номер провадження: 1-кс/511/22/18

11.01.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджено з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 00000053 від 10.01.2018 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, освіта неповна середня закінчив 9 класів, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , утриманців не має, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
11.01.2018 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 08.01.2018року біля 19.00 годин ОСОБА_5 та чоловік на ім`я ОСОБА_7 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , разом з власницею будинку вживали спиртні напої.

В ході розпиття спиртного ОСОБА_5 та чоловік на ім`я ОСОБА_7 побачили на столі в кімнаті мобільний телефон «ASTRO» чорного кольору, в результаті чого у них виник прямий умисел на відкрите заволодіння зазначеним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 та чоловік на ім`я ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, шляхом погроз ОСОБА_8 відкрито заволоділи її мобільним телефоном «ASTRO».

Після скоєння грабежу ОСОБА_5 та чоловік на ім`я ОСОБА_7 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки у сумі 600 грн.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання слідчого, просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що правопорушення скоїв в стані алкогольного сп`яніння, кається в скоєному, обіцяв більш жодного разу не скоювати злочину, підтвердив фактичні обставини по справі. Суду пояснив, що коли він приїхав з другом додому до своєї колишньої дівчини, її вдома не було, вона уїхала в м.Київ, але вдома були її батьки. З ними вони розпивали спиртні напої, через деякий час він заволодів телефоном, який в подальшому продав та купив спиртне, а потім коли повернувся - вдарив двічі по обличчю мати дівчини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки слідчим не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, думку інших учасників судового розгляду клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження за даним фактом 10.01.2018року Роздільнянським ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 за ч. 2 ст.186 КК України.

10.01.2018року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У зв`язку з наявністю у досудового розслідування достатніх доказів, ОСОБА_5 10.01.2018 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних в кримінальному провадженні доказах: протоколом огляду місяця події; протоколом огляду від 09.01.2018 року в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «ASTRO»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 яка повідомила, що 08.01.2018 року о 19:00 годин у неї вдома в гостях перебували чоловіки на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_7 разом з якими вона розпивала спиртні напої, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відкрито заволоділи її мобільним телефон погрожуючи фізичною розправою. Після чого з місця події зникли. Через де який час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повернулися до неї додому та ОСОБА_9 наніс їй декілька ударів по обличчю; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 08.01.2018 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 близько 20.00 годин пропонували придбати у них мобільний телефон марки «ASTRO» за 100 грн.. На запитання кому належить мобільний телефон, ОСОБА_5 відповів що це його.; протоколом впізнання потерпілою ОСОБА_8 одного з нападників, а саме ОСОБА_5 за характерним ознаками зовнішності; протоколом впізнання потерпілою ОСОБА_8 речового доказу, а саме мобільного телефону, який належав останній; речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження та іншими доказами зібраними під час досудового слідства.

На думку ініціатора клопотання відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення всіх учасників процесу, перевіривши доводи викладені у клопотанні, розглянувши письмові докази, які подані на обґрунтування доводів клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, які були представлені слідчим, суд вважає, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено, виходячи з наступного.
Слідчий суддя на даній стадії процесу позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 186 КК України є обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року N 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Разом з цим, згідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність місця роботи та слабкість соціальних зв`язків.
Однак, у клопотанні слідчого не наведено переконливих доказів, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що всі перелічені у клопотанні ризики, є підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді саме тримання під вартою. Не міститься таких доказів і у доданих до клопотання матеріалах, вказані ризики ані слідчим ані прокурором не доведені і під час судового розгляду.
Поведінка підозрюваного під час розгляду клопотання свідчить про усвідомлення ним наслідків своїх дій: наразі він визнає вину у скоєнні злочину та співпрацює з органом досудового розслідування, дає правдиві свідчення, які знаходять своє підтвердження у ході досудового розслідування, зокрема, вказав кому продав телефон потерпілої
На підставі викладеного, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, інші дані про підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи, відсутні.
Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеними та необґрунтованими наявність існування таких ризиків, як можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вони не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях. У клопотанні слідчого на обґрунтування цих ризиків містяться лише загальні формулювання.
Отже, на думку слідчого судді, відповідно до вимог ч. 2ст. 177 КПК України, є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у кримінальному провадженні N 00000053 від 10.01.2018р., порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Встановлено, що виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, а саме, що останній раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання у с. Покровка Роздільнянського району, має батька, працює не офіційно слід дійти висновку про можливість застосування щодо нього альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Даний вид запобіжного заходу зможе запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам, в тому числі і впливати на свідків, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому, згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому, відповідно до ч. 1ст. 178 КПК України, слідчий суддя також враховує у клопотанні, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його молодий вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме, як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний має батька, інших родичів, має постійне місце реєстрації та проживання в с. Покровка Роздільнянського району, його задовільні характеристики, майновий стан, відсутність судимостей.
Відповідно до ч. 4ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1,2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, справу "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, справу "Комарова проти України" від 16 травня 2013 року, "Калашніков проти Росії" від 15 липня 2002 року, в яких Європейським Судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути "загальним правилом", і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Таким чином, виходячи з того, що прокурор довів обставини, передбачені п. п. 1,2 частини першої статті 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя приходить до висновку, що цілком обґрунтованим, відповідним особі підозрюваного, а також меті запобіжного заходу з урахуванням особливостей кримінального провадження та його стадії, є обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби та покладення відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду чи слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування; не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.
Такий запобіжний захід повністю відповідатиме меті його застосування, забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та убезпечить настання ризиків, що доведені в ході розгляду клопотання.
У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмови в застосуванні тимчасового арешту підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 2 ст. 202 КПК України).
У відповідності до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Оскільки в задоволенні клопотання слідчим суддею відмовлено, тому підозрюваний підлягає негайному звільненню з під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 193-199, 206, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем його проживання АДРЕСА_1 з забороною покидати місце мешкання у період часу з 22 годин 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин на строк два місяця терміном до 10 березня 2018 року включно, без використання електронних засобів контролю .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду чи слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування;
- не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч. 5ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Органу поліції за місцем проживання ОСОБА_5 негайно поставити його на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з залу суду негайно.
Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_5 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали слідчого судді буде оголошено 12 січня 2018 року о 14 годин 00 хвилин.
Слідчий суддя: ОСОБА_1