Справа №635/5882/16-к
Провадження по справі №1-кп/635/201/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_12

захисника - ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_15

захсника - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка кримінальне провадження №0001787 за фактом скоєння ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які слугували підставою для обрання ним цього запобіжного заходу і які передбачені ст.177 КПК України не відпали. У відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 просив продовжити запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник заперечували проти продовження у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики, які можуть слугувати підставою для його продовження. Просили змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник також заперечували проти продовження у відношенні нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор, як на підставу для продовження запобіжного заходу. Крім того, зазначили, що на теперішній час в його родині склалося скрутне становище, оскілки сестра обвинуваченого померла, його мати втратила роботу, на утриманні у матері залишилась малолітня дитина сестри. Просили змінити запобіжний захід на більщ м"який.

Обвинувачений ОСОБА_14 , його захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , їх захисники просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Заслухавши учасників судвого процесу, перевіривши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час обрання відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на недопитаних у цьому кримінальному провадженні свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні клопотання про зміну обраного у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ч.2 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до підпункту «с» пункту 1 та пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Зі змісту ст.1 Конвенції вбачається, що держава гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Відповідно до положень ст.ст.5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, заходи загального характеру вживаються з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене рішенням, забезпечення усунення недоліків системного характеру, які лежать в основі виявленого судом порушення, а також усунення підстави для надходження до суду заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в суді.

Відповідно до зазначених положень, суд вважає за необхідне, під час вирішення питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу останнім, які перебувають під вартою вже більше року, слід врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини за ст.5 Конвенції, яка є обов`язковою у справах щодо України, та викладена в рішенні по справі «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, відповідно до якої зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Зазначена правова позиція також викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Яблонський проти Польщі», «І.А. проти Франції, «Іловецький проти Польщі».

Так, обраний у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався 8 разів. Прокурорами в судовому засіданні заявлені ризики того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, у судовому засіданні прокурор, на думку суду не обґрунтував та не довів наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а зробив лише посилання на ризики, які існували на час обрання та продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Крім того, прокурором необґрунтовано неможливість застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, щодо даних про їх особи.

Суд під час розгляду клопотання бере до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має родину, постійне місце мешкання, і хоча раніш притягувався до кримінальної відповідальності, є неповнолітнім.

Щодо особи ОСОБА_8 суд бере до уваги, що він має родину, постійне місце мешкання, що на теперішній час в його сім"ї склалося скрутне становище, його мати, втративши роботу, залишилась, після смерті доньки, з малолітнім онуком.

Вказані обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків обвинувачених, що навпаки свідчить про зниження наявності ризиків незаконного впливу на свідків та ризику переховування від суду.

За таких обставин суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_14 суд вважає за можливе продовжити у відношенні нього раніш обраний запобіжний захід ще на 60 днів, оскільки на думку суду, саме цей запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 190, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_14 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобовязати обвинуваченого ОСОБА_14 :

- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;

- невідлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.

Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 19 березня 2018 року включно.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно з зали суду, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_16 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобовязати обвинуваченого ОСОБА_5 :

- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;

- невідлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.

Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 19 березня 2018 року включно.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно з зали суду, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , та зобовязати обвинуваченого ОСОБА_8 :

- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;

- невідлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.

Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 19 березня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1