Справа № 199/3295/17
УХВАЛА
2017 року грудня місяця 13 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001090 від 22.09.2016 відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_6 ; захисника ОСОБА_7 ; обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає його обґрунтованим. Відповідно до письмових матеріалів кримінального провадження, строк тримання під вартою обвинуваченого діє до 16.12.2017.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на більш м`який - домашній арешт, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Крім того, обвинуваченому на досудовому слідстві вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але ОСОБА_5 порушив умови виконання такого запобіжного заходу, у зв`язку з чим останньому змінили міру запобіжного заходу на тримання під вартою, про що обвинувачений сам підтвердив під час допиту в судовому засідання. Клопотання та матеріали, надані прокурором, свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, суд бере до уваги вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10.02.2018 включно.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

13.12.2017