г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/791/17
Номер провадження 1-в/213/161/17
У Х В А Л А
Іменем України
27 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ШВЦ №75 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, зазначив, що стягнень не має та відбув встановлену законом частину покарання.

Представник адміністрації ШВЦ №75 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, пояснив, що ОСОБА_5 засуджений 28 липня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі. 28 квітня 2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, згідно ст. 82 КК України не відбуту частину покарання замінено більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на строк 10 місяців 04 дні. Прибув до ШВЦ №75 16 червня 2017 року. Час настання пільги за ст.81 КК України по 2/3 з 16 червня 2017 року. Згідно протоколу №12 на засіданні адміністративної комісії установи від 12 липня 2017 року відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні через не тривалий термін перебування в установі. Початок строку 15 травня 2014 року, кінець строку 14 січня 2018 року. Станом на 27 вересня 2017 року не відбута частина покарання складає 03 місяці 24 дні. Засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, заохочень та стягень не мав, не працевлаштований.
Прокурор заперечував проти задоволення подання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 за період відбуття покарання не довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був.

Відповідно до ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації, з урахуванням думки прокурора, приходить до такого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м"яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м"яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, вивченням матеріалів особової справи встановлено, що засуджений

ОСОБА_5 відбуває покарання в Широківському ВЦ №75 з 16 червня 2017 року. Не працює. Заохочень та стягнень за період відбуття покарання в ШВЦ №75 не має.

Враховуючи тяжкість злочину, строк покарання, відсутність заохочень у засудженого, те, що останній не працює, суд вважає, що він не довів своє виправлення, а тому потребує контролю з боку представників адміністрації.

Суд ввважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а також з урахуванням того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.537,539,392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» до відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1