В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. Справа153/1141/17

Провадження1-кп/153/105/17-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000246 про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився 1988 року у березні місяці 25 числа у селі Нечуївка, Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора Могилів-Подільської
місцевої прокуратури ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
27 серпня 2017 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи біля входу в домоволодіння по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи із прямим умислом наніс ОСОБА_5 два удари дерев`яною палицею, один із яких влучив по лівій руці, другий по спині. Від отриманих ударів ОСОБА_5 впав на землю. У подальшому коли ОСОБА_5 знаходився на землі, ОСОБА_3 перебуваючи зверху на ОСОБА_5 наніс йому близько 3-4 ударів рукою, стисненою в кулак по тілу. В результаті нанесених ударів ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження. Відповідно до висновку № 56 від 28 серпня 2017 року ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани лівого передпліччя, синця по передній поверхні грудної клітини зліва, ближче до грудини, саден по задній поверхні грудної клітини, по задній підмишечній лінії зліва, по задній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого передпліччя та лівого ліктьового суглобу, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю. Пояснив, що ОСОБА_5 заборгував за його роботу кошти і на ґрунті особистих неприязних відносин, він заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання.

Суд враховує, що даний злочин у чинність ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, непрацюючий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

У відповідності зі ст.67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_3 до вчиненого, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі при призначенні покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що обвинувачений непрацюючий, а тому покарання у вигляді штрафу може поставити останнього у скрутне матеріальне становище. Покарання у вигляді громадських робіт є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі немає.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1