Справа № 587/3508/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2017 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. В. Піщане, м. Суми, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.09.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.09.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт. 27.09.2017 року ОСОБА_4 поставлено на облік до Сумського районного сектору Сумського міськрайнного відділу з питань пробації. 04.10.2017 року розпорядженням голови Битицької сільської ради № 29 було прийнято на виконання вирок Сумського районного суду від 22.08.2017 року відносно ОСОБА_4 і закріплено відповідальну особу ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_4 до відбуття покарання без поважних причин не приступив на відпрацювання громадських робіт 5- 6, 9-13, 17-20, 23-25, 27- 31 жовтня 2017 року, чим умисно порушив порядок та умови відбуття даного покарання.
Своїми діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.389 КК України.
15.12.2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.469, 472 КПК України.
Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.389 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст.389 КК України у виді двох місяців арешту.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Обвинувачений вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України .
Захисник ОСОБА_6 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 2 ст.389 КК.
Суд шляхом проведення опитування обвинуваченого по кримінальному провадженню переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.
Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні
При цьому, суд звертає увагу на те, що остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ст.71, 72 КК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374,475 КПК України, -
Затвердити угоду від 15.12.2017 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, і призначити йому покарання, узгоджене між сторонами покарання у вигляді двох місяців арешту.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.09. 2017 року за правилами ст.. 72 КК України у виді арешту на строк п`ять днів та призначити остаточне покарання у виді арешту на строк 2 місяці п`ять днів.
Початок строку покарання обчислювати з дня затримання засудженого в порядку виконання даного вироку.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1