Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/281/14-к
Провадження № 1-кп/280/16/17
Іменем України
06 листопада 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишева матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стрижівка Коростишівського району, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого : 17.12.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва за ст.189 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, необхідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив умисний злочин в період іспитового строку.
15 лютого 2014 року, близько 2 години в м.Коростишів по пров.Толстого 38, ОСОБА_6 під час спільного відпочинку помітив серед речей ОСОБА_5 фіскальний чек з магазину, на якому зазначалась інформація про розрахунок за покупку кредитною картою. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 , що виразилась в проханні надати йому кредитну карту та код доступу до неї з метою придбання пива для спільного відпочинку. При цьому ОСОБА_6 мав намір отримати всі грошові кошти, наявні на рахунку кредитної карти. ОСОБА_5 , довірившись ОСОБА_6 , не підозрюючи про його злочинні наміри, передала кредитну картку та код доступу до неї ОСОБА_6 для придбання останнім пива. Заволодівши кредитною карткою та кодом доступу до неї, ОСОБА_6 з метою заволодіння коштами ОСОБА_5 пішов до банківського терміналу, що знаходиться на перехресті вулиць Більшовицька Шевченка в м.Коростишів, де, використовуючи кредитну картку банку «Приватбанк», ввівши код доступу, заволодів грошовими коштами в сумі 4 000 грн., якими в подальшому розпорядився за власним розсудом. Своїми діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що завдані збитки відшкодував в повному обсязі потерпілій та вибачився перед останньою.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 15.02.2014 року разом відпочивала з ОСОБА_6 , останній попросив її кредитну картку та код доступу для придбання пива. Вона довірилась ОСОБА_6 та надала картку з кодом, а потім виявила, що з картки було знято кошти в розмірі 4 000 грн. ОСОБА_6 відшкодував їй завдані збитки, претензій до нього не має.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, захисника, суд вважає за можливе розглянути провадження у спрощеному порядку, не досліджуючи інші докази по справі.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого йому обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставинам справи, положення ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, при цьому у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які учасниками судового провадження не оспорюються,
За таких обставин вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину, а його умисні дії кваліфікує за ст.190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Так, обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено. Суд виключає з обтяжуючих відповідальність обставин - рецидив злочинів, оскільки повторність враховано при кваліфікації злочинних дій. Пом`якшуючою відповідальність обставиною суд визнає щире каяття, відшкодування збитків.
Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_6 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, має двоє малолітніх дітей, однак не вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше судимий за умисний злочин, проте належних висновків для себе не зробив - вчинив новий умисний злочин, на шлях виправлення не став, думку прокурора, потерпілої, тому суд призначає покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 17.12.2012р. відносно ОСОБА_6 підлягає самостійному виконанню.
В ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він має двох неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Пунктом в) статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
ОСОБА_6 засуджується за вчинення злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, був ним вчинений до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року і на момент набрання цим Законом чинності він має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 ), та на даний час має одну малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 ), батьківських прав не позбавлений, що підтверджено довідкою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.03.2015 р., амністія раніше не застосовувалась, проти застосування амністії не заперечує.
Обставин, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України,п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного вироком покарання відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 17.12.2012 р. відносно ОСОБА_6 підлягає самостійному виконанню.

Речові докази ланцюжок та хрестик із срібла залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1