Справа № 540/106/18
Провадження № 1-кс/540/26/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2018 року смт Машівка

Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

представника скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.10.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000178, -

в с т а н о в и л а :

у лютому 2018 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зазначеною скаргою, посилаючись на те, що слідчим не в повній мірі досліджено докази в даному кримінальному провадженні, упереджено взято до уваги показання гр. ОСОБА_8 , не взято до уваги його показання, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не проведено додаткову комплексну судово-медичну експертизу, а тому кримінальне провадження закрито передчасно. Слідчий зробив висновок про відсутність в діях ОСОБА_8 складу правопорушення не ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження. Крім цього, слідчим не було проведено належним чином дій по встановленню та опитуванню осіб, які могли бути свідками по справі. Разом з цим, скаржник зазначає, що копію постанови про закриття кримінального провадження не отримував, її отримав його представник за письмовою вимогою, а тому скаржник вважає, що строк для оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки вчасно постанова йому надана не була.

У зв`язку з наведеним, скаржник просить продовжити термін оскарження постанови про закриття кримінального провадження та скасувати постанову слідчого СВ Машівського ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000178 від 08.04.2-13 р. та направити матеріали до СВ для продовження досудового розслідування.

Заслухавши думку скаржника ОСОБА_7 , його представника, які скаргу підтримують з наведених у її змісті підстав, а скаржник крім того уважає що проведені експертизи та допитані свідки указують, що тілесні ушкодження йому спричинив саме ОСОБА_8 , прокурора та слідчого, які проти задоволення скарги заперечували та прокурор також пояснив, що слідчі дії проведено повно, допитані усі свідки, в тому числі і ОСОБА_9 , про яку скаржник повідомив не відразу, між останнім свідком та ОСОБА_8 проведено перехресний допит, проведено кілька експертиз, але зібрані докази не доводять, що саме ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Згідно оспорюваної постанови про закриття кримінального провадження від 31.10.2017р., в ході досудового розслідування було встановлено, що 03.06.2009 р. близько 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_7 на території власного домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №210 від 23.07.2009 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. За даним фактом 13.07.2009 р. Машівським районним судом Полтавської області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яку направлено для проведення досудового слідства до СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області. В подальшому у зв`язку з веденням у дію нового КПК України відомості про дану кримінальну справу були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 08.04.2013 р. з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.125 КК України. Після проведення досудового розслідування кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.4).

Даючи оцінку оспорюваній постанові, суд виходить з такого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, воно розпочате за заявою ОСОБА_7 від 26.06.2009 р. про спричинення йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.23,26).

Відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 08.04.2013р. з правовою кваліфікацією ст. 125 ч.2 КК України (а.с.159).

В ході досудового розслідування за дорученням слідчого були допитані: потерпілий ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_10 дружина потерпілого, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 сусіди потерпілого, ОСОБА_16 начальник штабу Машівського РВ (а.с.37, 44-48,51).

При цьому підозрюваний зазначив, що 03.06.2009 року він підійшов до господарства ОСОБА_7 , який розкидав на подвір`ї сіно, та запитав, чому він ображає його рідних, а коли той сказав що робить що хоче, він розсердився та через паркан лівою рукою схопив ОСОБА_7 за праву руку. Останній почав вириватися та перечепившись через сіно, упав, після чого підвівся та з вилами переслідував його (а.с.51).

Згідно висновку СМЕ № 210 від 23.07.2009 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця в скронево-виличній ділянці голови зліва та струсу головного мозку, які утворилися від дії тупих предметів, можливо в час та при обставинах їх утворення, викладених в постанові про призначення експертизи і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.42).

З приводу зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 перебував на лікуванні в Машівській ЦРЛ (а.с.198-207).

Також слідчим 14.09.2009 було проведено відтворення обстановки та обставин події (а.с.62-65, )

За висновком експерта № 242 (а.с.68), покази потерпілого дані ним в ході відтворення обстановки та обставин події в частині локалізації та механізму нанесення ушкоджень можуть відповідати даним судово медичної експертизи ОСОБА_7 .

Також був допитаний ОСОБА_16 начальник штабу Машівського РВ, який пояснив, що виїздив на місце пригоди та ОСОБА_17 заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , указаний факт не був підтверджений і сусідами (а.с.78), після чого проведено кілька очних ставок між потерпілим та свідками і підозрюваним, проведено додаткові допити свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 . ОСОБА_13 , які повідомили, що факту нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вони не бачили, допитаний експерт ОСОБА_20 (а.с.79-87, 99, 105-108).

Як убачається з протоколу відтворення обстановки та обставин події від 11.08.2010 р. та висновку експерта № 231 (а.с.120-126), покази свідка ОСОБА_10 , дані нею під час відтворення обстановки та обставин події від 11.08.2010 р. в частині механізму утворення тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи ОСОБА_7 .

Також на виконання вказівок прокурора Машівського району від 08.04.2013 проведено експертизу за № 77, за якою на тілі ОСОБА_7 ушкоджень характерних для їх утворення при падінні з висоти власного зросту на площину не виявлено, закрита черпно-мозкова травма у вигляді синця в скронево-виличній ділянці голови зліва та струсу мозку могла утворитися як від дії кисті зжатої в кулак нападника, так і від дії іншого тупого предмета з подібною характеристикою (а.с.164-167).

На виконання доручення слідчого були допитані свідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які крім ОСОБА_5 дружини потерпілого, повідомили про відсутність відомостей щодо нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а навпаки, бачили, як ОСОБА_7 йшов з вилами за ОСОБА_8 (а.с.176-187).

11.07.2013 року була допитана свідок ОСОБА_9 та проведено одночасний допит указаного свідка та підозрюваного ОСОБА_8 (а.с.215-221), під час допиту зазначений свідок повідомила, що бачила, як ОСОБА_8 наніс правою рукою в голову ОСОБА_7 в область лівого виска удар, внаслідок якого останній упав.

На виконання вказівок прокурора від 17.10.2013 та 19.02.2014 було допитано експерта ОСОБА_25 , свідка ОСОБА_26 , проведено одночасний допит свідка ОСОБА_22 та потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_27 та потерпілого ОСОБА_7 , допитати свідка ОСОБА_28 не вдалося у зв`язку з відсутністю останньої на території Селещинської сільської ради (а.с.232-247, 253,).

Згідно норм Кримінального кодексу України, відповідальність за ст. 125 ч.2 КК України настає за спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Частиною 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 94 КПК).

Як убачається з матеріалів справи, вказівки прокурора слідчим виконані допитані усі особи, про які вказував потерпілий, могли бути очевидцями події, проведено декілька експертиз та інші слідчі дії, натомість беззаперечних доказів спричинення тілесних ушкоджень потерпілому саме ОСОБА_8 немає, про свідка ОСОБА_9 потерпілий повідомив через 4 роки, про присутність якої при спричиненні ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не говорила і свідок ОСОБА_10 дружина потерпілого, яка єдина з усіх допитаних свідків повідомляла, що була очевидцем події.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_7 необґрунтована і задоволенню не підлягає, будь-яких доказів, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження матеріали скарги не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, -

у х в а л и л а:

у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.10.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000178 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1