У Х В А Л А

15.09.2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 за участі слідчого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого слідчого відділення Ужгородського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий слідчого відділення Ужгородського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_2 , за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені у ОСОБА_3 в ході проведення огляду місця події 11 вересня 2017 року грошові кошти: купюри в кількості 5 штук номіналом 200 гривень: 1 купюра серії ЗБ 5178473, 1 купюра серії. ЗГ 0629091, 1 купюра серії ЕВ 9247000, 1 купюра серії ПА 9895370, 1 купюра серії ЕЕ 8687013, що являються предметом вчинення злочину.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи значення своїх дій, з метою не притягнення його до кримінальної відповідальності, 11 вересня 2017 року близько 14-ої години перебуваючи в службовому кабінеті слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції, під час проведення із ним слідчих дій надав слідчому СВ Ужгородського РВП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 пропозицію про передачу йому неправомірної вигоди та надав останньому неправомірну вигоду в сумі 1000гривень, за вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001119 від 10 серпня 2017 року в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.190 ч.2 КК України.

11 вересня 2017 року о 14-ій год. ОСОБА_5 було викрито безпосередньо після вчинення злочину і в ході проведення огляду місця події 11 вересня 2017 року було виявлено та вилучено наступні грошові кошти, а саме купюри в кількості 5 штук номіналом 200 гривень: 1. ЗБ 5178473 2. ЗГ 0629091 3. ЕВ 9247000 4. ПА 9895370 5. ЕЕ 8687013, які поміщено у спец пакет експертної служби МВС України № 2950676.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 11 вересня 2017 зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001273, правова кваліфікація правопорушення ч.1 ст. 369 КК України.
Слідчий мотивує клопотання тим, що грошові кошти 5 купюр номіналом по 200 (двісті) гривень кожна, є предметом вчиненого злочину і являються тимчасово вилученим майном, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити захід у вигляді арешту вказаного майна

У засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у змісті клопотання.
Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоч був своєчасно повідомлений про дату та час розгляду клопотання. причина неявки суду невідома.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий в судовому засіданні вказує на те, що вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що грошові кошти 5 купюр номіналом по 200 (двісті) гривень кожна, є предметом вчиненого злочину і являються тимчасово вилученим майном, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити захід у вигляді арешту вказаного майна

Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження не доведено, що вилучені проведення огляду місця події 11 вересня 2017 року грошові кошти, а саме купюри в кількості 5 штук номіналом 200 гривень: 1. ЗБ 5178473 2. ЗГ 0629091 3. ЕВ 9247000 4. ПА 9895370 5. ЕЕ 8687013, які поміщено у спец пакет експертної служби МВС України № 2950676 які є предметом вчинення злочину, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені у ОСОБА_3 в ході проведення огляду місця події 11 вересня 2017 року грошові кошти:

- купюри в кількості 5 штук номіналом 200 гривень: 1 купюра серії ЗБ 5178473, 1 купюра серії. ЗГ 0629091, 1 купюра серії ЕВ 9247000, 1 купюра серії ПА 9895370, 1 купюра серії ЕЕ 8687013.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. (особою, яка не була не була присутньою на розгляді на протязі 5-и днів з дня отримання її копії)

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1