Провадження №1-кп/523/152/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0003885 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 червня 2016 року близько 09 години 40 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник конфлікт з його матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті конфлікту ОСОБА_6 відкрив вхідні двері вищевказаної квартири, а його мати, знаходячись у вищевказаній квартирі, почала кликати на допомогу. Почувши крики про допомогу, ОСОБА_7 , який мешкає по сусідству, вийшов на сходову клітку та зробив зауваження ОСОБА_6 , в результаті чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт.

В подальшому у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 пішов до приміщення кухні вищевказаної квартири, у якій мешкає та взяв кухонний ніж. Далі ОСОБА_6 повернувся на територію сходової клітки та наніс вказаним ножем ОСОБА_7 удар в область черевної порожнини, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої рани черевної порожнини, з ушкодженням брижі ободової (товстої) кишки, підшлункової залози, яке згідно висновку експерта №1838 від 08.07.2016 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин не визнав, із кваліфікацією його дій не погодився, оспорював обставини скоєння кримінального правопорушення, наполягаючи на тому, що ніякого злочину не скоював, удару ножем потерпілому не наносив, хто це зробив йому не відомо. При цьому вказав, що коли потерпілий наніс йому удар, він втратив свідомість, та вважає, що можливо потерпілий ОСОБА_7 сам собі наніс ножове поранення.

В той же час обвинувачений, даючи свої покази в ході судового провадження, уточнив, що того дня (точної дати згадати не зміг), перебуваючи за місцем свого мешкання, у них з матір`ю виник спір стосовно відчинених вхідних дверей. В цей час вийшов ОСОБА_7 , що проживає по сусідству, запитав чому сварка з матір`ю, та наніс йому удар, від чого він втратив свідомість. В послідуючому він прийшов до тями вже в той момент, коли приїхала поліція та на нього одягали наручники, сусіда вже не було.

Разом з тим обвинувачений підтвердив, що в його руках дійсно був ніж, оскільки він готував, та тримав в руках цибулю з ножем, проте наполягав на тому, що потерпілому удару ним не наносив. Також обвинувачений вказав, що того дня випив 150 г горілки, однак всі події чітко пам`ятає.

Окрім цього обвинувачений зауважив, що в час затримання у нього також були тілесні ушкодження, гематоми, вдарена щока та побита голова. Документи в ході досудового розслідування дійсно підписував, однак без окулярів.

Разом з тим обвинувачений зазначив, що з потерпілим тоді вони не сперечалися, проте йому стало відомо, що потерпілий повідомляв сусіду про намір оформлення опікунства над його матір`ю з метою отримання квартири, в якій він проживає.

Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, його вина об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами свідка ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 , оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
-потерпілий ОСОБА_7 , будучи допитаним в ході судового розгляду, пояснив, що 16.06.2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання, почув крики про допомогу. Вийшовши в коридор побачив як ОСОБА_6 , що мешкає по сусідству, на сходовій клітці бив свою матір ОСОБА_8 , що «не ходить». На його зауваження ОСОБА_6 не відреагував та зайшов до квартири. Після чого, не змігши самостійно підняти ОСОБА_8 , він попрохав свого сина ОСОБА_9 занесли ОСОБА_8 до кімнати. Та в час коли вони вже виходили, вийшов ОСОБА_6 та наніс йому одне ножове поранення в черевну порожнину, після чого була викликана швидка медична допомога. В послідуючому він проходив курс лікування, 6 діб перебував у реанімаційному відділені лікарні.

Крім того, потерпілий зауважив, що ударів ОСОБА_6 не наносив, раніше неодноразово бачив його в стані алкогольного сп`яніння, він сварився з матір`ю, до нього приїжджали працівники поліції, давав обіцянки припинити, адже коли тверезий ОСОБА_6 нормальна людина.

Стосовно заявленого цивільного позову потерпілий зазначив, що підтримує його в повному обсязі та просить задовольнити.

-свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснив, що 16.06.2016 року у вранішній період часу, ОСОБА_6 , що проживає по сусідству з його батьком ОСОБА_7 , побив свою матір ОСОБА_8 , вигнав її на сходову клітку зі стільцем. Почувши крики про допомогу, батько ОСОБА_7 не витримав, вийшов та зробив зауваження ОСОБА_6 , останній зайшов до квартири. Та після того, як вони з батьком занесли ОСОБА_8 до кімнати, ОСОБА_6 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння, наніс батьку ножове поранення в живіт, в подальшому була викликана поліція та ОСОБА_6 затримано.

В той же час свідок зауважив, що ні він, ні його батько удари ОСОБА_6 не наносили. Однак після того, як ОСОБА_6 наніс батьку ножове поранення, він намагався відібрати у ОСОБА_6 ніж, тоді вони стали боротися, в процесі чого ніж зігнувся.

Крім того, свідок зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_6 регулярно вживає спиртні напої.

-вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2016 року від ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд сходової площадки четвертого поверху дому АДРЕСА_3 ;

-протоколом огляду предмету від 29.08.2016 року, згідно якого проведено огляд кухонного ножа;

-постановою про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року, відповідно до якої ніж, який вилучений в ході огляду місця події за адресою: сходова клітка 4-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , визнано речовим доказом;

-протоколом огляду місця події від 16.06.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд квартири АДРЕСА_4 ;

- ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 17.06.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі вилучені в ході проведених: 1) огляду місяця події, а саме: сходової клітки 4-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 кухонний ніж з коричневою дерев`яною ручкою; 2) вилучені в приміщенні квартири АДРЕСА_5 - три змиви речовини бурого кольору; 3) добровільно видані 16.06.2016 року ОСОБА_9 речі його батька ОСОБА_7 , а саме: чоловічі джинси темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, шкарпетки бежевого кольору з плямами речовини бурого кольору, рушник блакитного кольору з плямами речовини бурого кольору, в які був одягнений його батько в момент скоєння відносно нього кримінального правопорушення та 4) вилучені 16.06.2016 року в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 - спортивні штани чорного кольору, футболку білого кольору та черевики чорного кольору;
-протоколом огляду предмету від 29.08.2016 року, відповідно до якого проведено огляд конверту, з якого вилучено три змиви речовини бурого кольору, конверту з написом: «№418 Волосся, вилучене з ножа 2016», конверту з написом: «№418 змиви з ножа 2016 року»;

-постановою про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року, відповідно до якої змиви крові, які було виявлено та вилучено на місці огляду за адресою: АДРЕСА_6 ; волосся та змиви з ножа, які були виявлені в ході проведення імунологічної експертизи №418, визнано речовими доказами;

-протоколом огляду предмету від 29.08.2016 року, відповідно до якого проведено огляд брюк чоловічих з джинсової тканини темно-синього кольору, шкарпеток чоловічих блідо-коричневого кольору, рушника махрового світло-блакитного кольору;

-постановою про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року, відповідно до якої чоловічі джинси темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, шкарпетки бежевого кольору з плямами речовини бурого кольору, рушник блакитного кольору з плямами речовини бурого кольору, в які був одягнений ОСОБА_7 в момент скоєння кримінального правопорушення, які були добровільно видані ОСОБА_9 визнано речовим доказом;

-протоколом огляду предмету від 29.08.2016 року, відповідно до якого проведено огляд спортивних штанів чорного кольору, футболки білого кольору, черевиків чорного кольору;

-постановою про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року, відповідно до якої спортивні штани чорного кольору, футболку білого кольору, черевики чорного кольору, які належать ОСОБА_6 , та були вилучені в нього в порядку ст..208 КПК України, визнано речовими доказами;

-висновком експерта №340 від 05.07.2016/15.07.2016 рр, відповідно до якого в області гумки одного шкарпетка накладення коричневого кольору представлені помаркою, яка утворена в результаті динамічного контакту з поверхнею, що має накладення, схожі на кров;

-висновком експерта №713 від 11.06.2016/18.11.2016 року, відповідно до якого на трьох змивах з місця події за адресою: АДРЕСА_6 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинином зі супутнім агентом Н за ізосерелогічною системою АВО, що не виключає її походження від особи-носія даної групової приналежності, у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 ;

-висновком експерта №745 від 04.08.2016/18.08.2016 рр, відповідно до якого на джинсах, рушнику, шкарпетках ОСОБА_11 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютининоманти-В, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_7 , та виключає від підозрюваного ОСОБА_6 ;

-висновком експерта №1838 від 08.07.2016/05.08.2016 рр, відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення живота, проникаюче в черевну порожнину, з пошкодженням брижі, шлунково-дванадцятипалої зв`язки, підшлункової залози, яке супроводжувалось внутрішньо-черевним крововиливом (до 2 літрів крові), з формуванням за очеревинної гематоми і розвитком геморагічного шоку тяжкого ступеня. Дані ушкодження утворилися від дії гострого, колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа при його зануренні в тіло. З урахуванням характеру ушкоджень можна виключити можливість їх утворення як в результаті нанесення ударів тупими предметами (руками, ногами і п.т.), так і від ударів об тупі предмети при падінні. Враховуючи дані медичні документації слід вважати, що дані ушкодження виникли незадовго до звернення ОСОБА_7 в стаціонар, і таким чином могли бути заподіяні 16.06.2016 року. Зазначені ушкодження, відповідно до п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. З урахуванням всіх ушкоджень і наявності одиничної рани живота можна судити, що дані ушкодження могли утворитися в результаті одноразової травматичної дії. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не представляється можливим. Однак, з урахуванням антомічної локалізації раневого каналу (описаного в медичній карті ООКЛ) можна судити, що дія травмуючої сили була направлена спереду назад;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2016 року, який проводився на 4 поверсі, 2 під`їзду, будинку АДРЕСА_3 за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом перегляду відеозапису від 31.08.2016 року, відповідно до якого слідчим надано для перегляду ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_5 диск з записом слідчого експерименту від 30.08.2016 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2016 року, який проводився у приміщенні будинку АДРЕСА_3 за участю ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2016 року, який проводився на 4 поверсі, 2 під`їзду, будинку АДРЕСА_3 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом перегляду відеозапису від 31.08.2016 року, відповідно до якого слідчим надано для перегляду ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_5 диск з записом слідчого експерименту від 30.08.2016 року (за участю свідка ОСОБА_9 );

-висновком експерта №459-Б від 29.08.2016 року, відповідно до якого наданий на дослідження ніж, виявлений та вилучений 16.06.2016 року в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 виготовлений промисловим способом за типом кухонних ножів, які є різновидом ножів господарсько-побутового призначення і до категорії холодної зброї не відноситься.

Відповідно до положень ст.95 ч.4 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.
Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є заперечення своєї причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Так, вислухавши покази обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , проаналізувавши предоставлені стороною обвинувачення докази по матеріалам кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 об`єктивно доведена та повністю підтверджується доказами по матеріалам кримінального провадження.

Таким чином, невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, є нічим необґрунтованим та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого ОСОБА_6 суд в цій частині відноситься критично та розцінює їх, як спробу ввести суд в оману, та уникнути обвинуваченим кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення чи зменшити ступінь відповідальності.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України за ознаками нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом №000514 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 16.06.2016 року.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує скоєння ним тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, приймається до уваги також і позиція сторони обвинувачення, думка потерпілого, який погодився із думкою прокурора щодо призначення обвинуваченому реальної міри покарання в місцях позбавлення волі. Його незадовільну характеристику, складену ст..інспектором поліції Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 .

Однак, в той же час при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується те, що згідно висновку експерта №1570 від 17.06.2016/01.07.2016 р, у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: садна лобної області, області правої надбрівної дуги, області правого ліктьового суглобу. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 , мало місце не менш як 3 травматичні дії, встановити послідовність їх заподіяння неможливо. Утворення всіх зазначених тілесних ушкоджень в результаті одноразового падіння на площу з вертикального, або близького до такого положення виключається. Виходячи з локалізації ушкоджень, ОСОБА_6 був повернений як передньою, так і задньою поверхнями свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючи предметів. Поза, а також взаємне розташування потерпілого та нападаючого в цей момент могли бути різними. Дані ушкодження, виходячи з їх морфологічних особливостей (світло-коричневі кірочки саден, що розташовані на рівні оточуючих тканин), могли бути заподіяні за 1-2 доби до моменту обстеження, тобто можуть відноситись до 16.06.2016 року. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно довідки КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 27.11.2004 року по 14.12.2004 року.

Відповідно до довідки КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» №939 від 07.07.2016 року, ОСОБА_6 перебуває на обліку з 11.04.2005 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.

Згідно висновку судово-психіатричних експертів №110 від 09.08.2016 року, ОСОБА_6 виявляє прояви «органічного» та «психопатичного» патопсихологічних симптомокомплексів. У нього діагностується характерологічне зрушення з перевагою емоційно-нестійких, імпульсивних, недостатньо цілеспрямованих психічних процесів та поведінки, що характерно для осіб, які страждають на алкоголізм та виявляють зміни особистості по алкогольному типу. Алкогольне сп`яніння, як відомо, спотворює функціонування емоційних процесів, обтяжує та спотворює характерні прояви. У ситуації, що вивчається у справі, при скоєнні інкримінованого йому діянні підекспертний не знаходився в якому-небудь юридично-значимому стані, в тому числі, і у стані фізіологічного афекту, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку, а знаходився у стані алкогольного сп`яніння (простого, непатологічного), що не позбавляло його здатності усвідомлювати характер здійснених вчинків та їх можливі наслідки, в тому числі і правові.

За результатами проведення судово-психіатричного дослідження комісія експертів-психіатрів дійшла висновків, що ОСОБА_6 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на будь-який хронічний хворобливий психічний розлад, недоумство, інший, в тому числі тимчасовий розлад психічної діяльності не страждав. Виявляв психічні порушення у вигляді «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» (що відповідало клінічним проявам рубрики F10.2 за діагностичними критеріями «Міжнародної класифікації хвороб» 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності не позбавляли його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_6 знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, у структурі якого не відмічалось якісно порушеної свідомості, будь-яких хвилювань психологічного рівня (марення, галюцинацій).

В даний час ОСОБА_6 також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство. Виявляє психічні порушення у вигляді «Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. На даний час утримання, але в умовах, що виключають вживання» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F10.2 за діагностичними критеріями «Міжнародної класифікації хвороб» 10-го перегляду). Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому судом враховується особа обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, інформація про який містить матеріалах кримінального провадження, обвинувачений є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проживає з матір`ю, 1939 року народження, що хворіє.
Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, обставини скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, вік, стан його здоров`я та сімейний стан, з врахуванням інформації, яка характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, та беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого будуть досягнуті з призначенням мінімального покарання, передбаченого санкції статті, однак все ж таки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі. Підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує, що ст.72 ч.5 КК України (в редакції від 24.12.2015 року) передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Прикінцевими положеннями закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до припису ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Отже, зазначений закон погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченим має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, вирішуючи питання щодо заявлених цивільних позовів, суд вважає цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заявлений потерпілим ОСОБА_7 на суму 18385 грн 37 коп повністю доведеним і підлягаючим задоволенню, оскільки у процесі судового слідства беззаперечно було встановлено, що саме протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 було заподіяно зазначений матеріальний збиток.

При вирішенні питання пов`язаного з відшкодуванням заподіяних потерпілому ОСОБА_7 моральних збитків, судом враховується той факт, що в ході проведення судового розгляду не було наведено суду належного обґрунтування та доказового підтвердження завдання моральної шкоди саме на суму 20000 грн., однак в той же час судом все ж таки приймається до уваги, що внаслідок скоєного відносно потерпілого злочину він отримав тяжкі тілесні ушкодження, а також вимушений переживати події скоєного відносно нього кримінального правопорушення як в ході досудового розслідування та судового розгляду справи.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення цивільного позову про відшкодування морального збитку в розмірі 10000 грн.
Цивільний позов, заявлений прокурором, на користь держави в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 6880 грн 49 коп., на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки в процесі судового розгляду беззаперечно встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченого було завдано зазначений матеріальний збиток.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період із 16.06.2016 року по 25.04.2017 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 27.03.2018 року.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 18385 грн 37 коп - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 18385 грн 37 коп.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди на суму 20000 грн - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Цивільний позов прокурора на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого на суму 6880 грн 49 коп - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 6880 грн 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення експертизи у розмірі 439 грн 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 17.06.2016 року, на речі вилучені в ході проведених: 1) огляду місяця події, а саме: сходової клітки 4-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 кухонний ніж з коричневою дерев`яною ручкою; 2) вилучені в приміщенні квартири АДРЕСА_5 - три змиви речовини бурого кольору; 3) добровільно видані 16.06.2016 року ОСОБА_9 речі його батька ОСОБА_7 , а саме: чоловічі джинси темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, шкарпетки бежевого кольору з плямами речовини бурого кольору, рушник блакитного кольору з плямами речовини бурого кольору, в які був одягнений його батько в момент скоєння відносно нього кримінального правопорушення та 4) вилучені 16.06.2016 року в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 - спортивні штани чорного кольору, футболку білого кольору та черевики чорного кольору, - скасувати.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року, - ніж, який вилучений в ході огляду місця події за адресою: сходова клітка 4-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , - знищити.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року - змиви крові, які було виявлено та вилучено на місці огляду за адресою: АДРЕСА_6 ; волосся та змиви з ножа, які були виявлені в ході проведення імунологічної експертизи №418, - знищити.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року - чоловічі джинси темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, шкарпетки бежевого кольору з плямами речовини бурого кольору, рушник блакитного кольору з плямами речовини бурого кольору, в які був одягнений ОСОБА_7 в момент скоєння кримінального правопорушення, які були добровільно видані ОСОБА_9 , - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Речові докази по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про визнання та прилучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 29.08.2016 року - спортивні штани чорного кольору, футболку білого кольору, черевики чорного кольору, які належать ОСОБА_6 , та були вилучені в нього в порядку ст..208 КПК України, - повернути за належністю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1