Провадження № 1-кп/331/246/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«06» квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000276 від 01.02.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимість:
11.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням в місця позбавлення волі; звільнений 16.09.2016 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, який раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

01 лютого 2018 року, приблизно о 13 годині 09 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Брусничка», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 53, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Український Рітейл», а саме: пляшку віскі «Джеймсон» в кількості однієї одиниці товару, об`ємом 0,7 л., вартістю 483 гривні 33 копійки без врахування ПДВ, чим намагався спричинити ТОВ «Український Рітейл» матеріальну шкоду на вказану вище суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони магазину з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що 01 лютого 2018 року, в обідній час доби, перебуваючи в торговому залі магазину «Брусничка», куди він зайшов з метою придбання цигарок, у нього виник умисел на викрадення алкогольного напою, який в подальшому планував вжити або продати. Так, підійшовши до торговельних полиць з алкогольними напоями, він взяв пляшку віскі «Джеймсон» та сховав її у лівий рукав своєї куртки, після чого направився до виходу з магазину. Після проходження касової зони, він був зупинений працівником магазину з викраденим товаром та в подальшому переданий працівникам поліції.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії.

Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку із поверненням викраденого майна, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимість за вчинення корисливого злочину, яка в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив замах на злочин середньої тяжкості, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, проте має джерело доходу, працюючи вантажником, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», на диспансерному обліку в інших спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілій особі не завдано.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки викрадене майно повернуто власнику, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази:
- пляшка віскі «Джеймсон», об`ємом 0,7 л., вартістю 483 гривні 33 копійки,яка передана на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «Український Рітейл» - залишити у законного власника за належністю (а.п. 39-40);

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 01.02.2018 року, встановленої в торговому залі магазину «Брусничка», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 41-42).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1