Справа № 706/265/18
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
25 лютого 2018 року м. Христинівка Черкаської області
Слідчий суддя Христинівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушівки Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянинаУкраїни, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який за його словами проживає по АДРЕСА_1 в реабілітаційному центрі як бездомний, раніше судимого:

- 14.12.2005 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 21.02.2006 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільнений умовно- достроково за постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси 23.12.2008 р., невідбутий строк 1 рік 3 місяці 28 днів;
- 11.11.2010 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, звільнений 19.05.2012 р. за відбуттям строку покарання,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 146 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Із матеріалів клопотання вбачається, що 22.02.2018 р. о 20 год. 50 хв. до чергової частини Христинівського відділення поліції по спецлінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що близько 21 год. ОСОБА_6 незаконно викрав малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місця його проживання, а саме, з будинку АДРЕСА_2 .

Як встановлено органом досудового розслідування, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_6 22.02.2018 р. близько 21 год., діючи умисно, відкрито викрав малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не розумів значення вчинюваних відносно нього дій у зв`язку із малоліттям, з місця його проживання по АДРЕСА_2 , де він проживає разом із матір`ю ОСОБА_9 , та перемістив до будинку АДРЕСА_3 , де утримував його до 08 год. 23.02.2018 р.
23.02.2018 р. о 15 год. 10 хв. складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, щодо ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України. Фактично ОСОБА_6 затриманий 23.02.2018 р. о 09 год.30 хв.

24.02.2018 р. з урахуванням зібраних доказів по кримінальному провадженню ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, - незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене щодо малолітнього.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 146 КК України повністю підтверджується та обґрунтовується матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просив клопотання не задовольняти, оскільки він не вчиняв кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, умислу на викрадення дитини у нього не було, він лише хотів забрати ОСОБА_9 разом із її сином, щоб надалі разом проживати, оскільки ОСОБА_9 випивала. Раніше вони півтора роки проживали разом в реабілітаційному центрі в с. Дмитрушках Уманського району.
Прокурор Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні просила клопотання задовольнити, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин за ч. 2 ст. 146 КК України, внаслідок його дій створена загроза для життя малолітнього, щодо якого він не має юридичних прав і розпоряжатись яким не міг, раніше неодноразово судимий, ніде не працює, не має постійного місця проживання, не одружений, веде аморальний спосіб життя. На даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із викраденням чужого майна, тому існують ризики, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення або переховуватись від слідства та суду. Крім того, перебуваючи на волі, може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки підозра у вчиненні злочину ОСОБА_6 не є обгрунтованою, останній раніше проживав разом з ОСОБА_9 , матір`ю малолітньої особи, вже проживаючи з ОСОБА_7 , остання їздила разом із ним в м. Умань та в с. Дмитрушки Уманського району. Крім того, у ОСОБА_6 є постійне місце проживання.
Заслухавши думку зазначених вище осіб, дослідивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Необхідність застосування до підозрюваного тримання під вартою обґрунтовується слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю таких ризиків: можливістю переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідків.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, враховую, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Підозра ОСОБА_6 підтверджується та обґрунтовується такими доказами:

-заявою ОСОБА_9 про викрадення ОСОБА_6 її сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що впродовж останніх 2-3 тижнів вона разом із своїм сином ОСОБА_8 проживає з ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 . 22.02.2018 р. вона знаходилась у будинку і готувала сина до сну. Близько 21 год. у будинок увірвався ОСОБА_6 , її колишній співмешканець. Останній відразу почав висловлюватись в її адресу нецензурними словами, запитував та шукав в кімнаті її паспорт. На її відповідь, що паспорта в неї не має, ОСОБА_6 не реагував і продовжував себе поводити агресивно, ображав її нецензурними словами. На зауваження ОСОБА_11 , матері ОСОБА_7 він не реагував, намагався затіяти із ними бійку, штовхаючи їх обох в область тулуба. ОСОБА_12 намагався їх оборонити, але ОСОБА_13 , тримаючи в руках сокиру, пригрозив ОСОБА_14 фізичною розправою. Тоді за вимогою ОСОБА_6 «зійди з дороги» ОСОБА_15 відійшов і сторону, а ОСОБА_13 в цей момент раптово обняв її сина вільною рукою за тулуб під руки, підняв її сина і зі словами «більше ти його не побачиш» вибіг із будинку з її сином на руках. Тоді вона почала наздоганяти ОСОБА_6 , який тікав в напрямку розташування адміністративного приміщення СТОВ «Маяк-Агро», але вона, пробігши 100-150 метрів, відчувши сильну задуху, не змогла далі бігти і повернулась назад. По її приходу в будинок ОСОБА_15 повідомив, що він викликав поліцію;

-показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що на початку лютого 2018 р. він познайомився із ОСОБА_9 . Після цього вона разом зі своїм сином ОСОБА_8 переїхала до його будинку по АДРЕСА_2 . 22.02.2018 р. близько 21 год. до його домоволодіння прийшов колишній співмешканець ОСОБА_16 - ОСОБА_13 . Останній прийшов забрати її паспорт. ОСОБА_17 не віддавала йому свого паспорта. ОСОБА_13 вів себе агресивно, ображав всіх нецензурною лайкою, бігав по будинку, шукав паспорт. Не знайшовши паспорта, він наніс два удари кулаком по спині його матері та два удари в область голови ОСОБА_18 і коли та впала, взяв її сина на руки і вибіг із будинку. Рита вибігла за ним, а він відразу зателефонував до поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка дала показання, аналогічні показанням свого сина ОСОБА_7 ;

-показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що 22.02.2018 р. близько 21 год. до неї додому прийшов чоловік на ім`я ОСОБА_20 разом із дитиною ОСОБА_21 . Оскільки вона знала його та знала дитину, то вона впустила їх до будинку, де ті перебували кілька хвилин. Під час перебування у неї у будинку ОСОБА_13 попросив у неї сигарету, дитині вона дала кусок хліба та дала попити води. Вона запитала у ОСОБА_6 , чому із ним дитина ОСОБА_16 , на що той відповів, що забрав дитину у ОСОБА_16 , а чому не пояснив. Також вона запропонувала, щоб ОСОБА_13 залишив дитину у неї вдома, на що ОСОБА_13 відмовився, сказавши, що дитини не залишить. Після цього він із дитиною вийшли із її будинку і пішли по АДРЕСА_4 . Близько 22 год. до неї додому приїхали працівники поліції, від яких вона дізналась, що ОСОБА_13 викрав ОСОБА_22 у його матері ОСОБА_23 . Про те, що ОСОБА_13 разом із дитиною ОСОБА_21 заходили до неї, вона повідомила працівників поліції і разом із ними до ранку ходила по селу і шукала ОСОБА_24 і дитину ОСОБА_16 ;

-показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що 22.02.2018 р. від працівників поліції вона дізналась про зникнення малолітнього ОСОБА_22 сина ОСОБА_26 Рити. 23.02.2018 р. близько 8 год. вона вийшла на вулицю зі свого домоволодіння і побачила, як біля ставка «Сільський» йде чоловік та тримає на плечах дитину. Вона відразу зателефонувала до сільського голови і повідомила про це. Через кілька хвилин до чоловіка під`їхав на автомобілі сільський голова, посадив їх у автомобіль і повіз до сільської ради;

-показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що близько 21 год. до нього зателефонував ОСОБА_12 , житель с.Осітної Христинівського району і повідомив його про конфліктну ситуацію, яку він не зрозумів. Він йому сказав викликати працівників поліції. 23.02.2018 р. близько 1 год. до нього приїхали працівники поліції і повідомили, що зникла дитина ОСОБА_28 син ОСОБА_16 . Остання разом із сином проживала у ОСОБА_7 . Потім він разом із працівниками поліції поїхали до сільської ради і подивились запис із відеокамери спостереження. Із запису вони встановили, що ОСОБА_13 разом із дитиною йшли по вулиці села. Потім він разом із працівниками поліції поїхали додому до ОСОБА_29 , де поспілкувавшись із ним, його матір`ю та ОСОБА_9 поїхали шукати по селу ОСОБА_6 та дитину ОСОБА_23 . В цей же день близько 8 год. 30 хв. до нього на мобільний телефон зателефонувала жителька села ОСОБА_25 і повідомила, що вона бачила чоловіка із дитиною, які йшли попід ставок в напрямку центра села. Він відразу на своєму автомобілі поїхав до ставка, де на дорозі зустрів ОСОБА_6 та малолітнього ОСОБА_22 , посадивши їх у свій автомобіль, він повіз їх до сільської ради. Коли він зустрів ОСОБА_6 , він запитав його, навіщо той забрав дитину, на що той відповів, що забрав дитину тому, що мати дитини ОСОБА_17 була п`яна. Також ОСОБА_13 розповів, що всю ніч ходив із дитиною по селу, а вранці мав повернути дитину матері назад. Коли вони ходили по селу, то він закутав дитину в свою куртку, щоб дитина не змерзла;

-показаннями підозрюваного ОСОБА_6 про те, що 22.02.2018 р. він разом із ОСОБА_9 та її сином ОСОБА_21 приїхали автобусом із м. Умані в с.Осітну Христинівського району. Приїхали вони близько 15-16 год. Мета приїзду в с. Осітну Христинівського району була така, що ОСОБА_30 хотіла зайти у своїх справах до свого знайомого на ім`я ОСОБА_31 . ОСОБА_17 йому сказала, що зайде до ОСОБА_32 , а щоб він із її сином почекали її на лавці на зупинці. Так вони чекали ОСОБА_33 близько трьох годин. Вона не приходила. Тоді він вирішив піти до ОСОБА_32 і дізнатись, чому вона так довго не приходить. Адресу проживання ОСОБА_32 він знав, тобто знав, де він проживає в селі. Прийшовши додому до ОСОБА_32 , він зайшов до будинку. В будинку він побачив ОСОБА_34 , яка сиділа за столом і розпивала спиртні напої із якоюсь жінкою. Він запитав ОСОБА_33 , чому вона не йде і чи буде вона йти взагалі. Рита йому нічого не відповіла і він разом із її сином вийшли із будинку і пішли до автобусної зупинки, де стали знову чекати ОСОБА_33 . Пробувши деякий час на зупинці, він разом із ОСОБА_21 пішли до його знайомої ОСОБА_35 . Прийшовши до ОСОБА_36 , та дала дитині хліба та напоїла водою. Після цього він знову пішов до ОСОБА_32 , де випивала ОСОБА_17 , щоб та вже йшла. Зайшовши до будинку ОСОБА_32 разом із малим ОСОБА_37 , він побачив, що ОСОБА_17 продовжує сидіти за столом. Крім неї там були ще одна жінка, ОСОБА_31 та ще один чоловік. Він запитав в Рити, чи є в неї совість, оскільки дитина перебуває з ним на вулиці, а вона сидить і п`є. Рита на ці його слова нічого йому не сказала. Інші присутні, що були із ОСОБА_38 почали на нього кричати і він, побачивши, що ОСОБА_30 не вийде, вийшов із дитиною із будинку. Після цього він разом із дитиною пішли до автобусної зупинки, де, пробувши певний час, пішли до одного із нежилих будинків, оскільки дитина вже хотіла спати. В будинку в одній із кімнат був диван, на який він ліг. Дитину він закутав у свою куртку і притулив до себе, щоб їй було тепліше. В даному будинку вони проспали до ранку. Вранці він знову разом із дитиною пішли до будинку ОСОБА_32 , щоб забрати звідти Риту. По дорозі, коли він йшов, зустрів сільського голову с. Осітної Христинівського району, який привіз його із дитиною до сільської ради. Вже в сільській раді від працівників поліції він дізнався, що викрав дитину.

Даючи відповідь на запитання, чи усвідомлював він той факт, що на вулиці холодно і холодно у будинку, де він із дитиною ночували та чи не хвилювався він за те, що дитина замерзне він відповів, що коли вони ночували у будинку, то він скинув із себе свою куртку і в ній замотав дитину, щоб вона не змерзла. Він за це не хвилювався, бо обняв дитину і зігрівав своїм тілом.

Свою вину у викраденні дитини він не визнає, вважає, що він вчинив правильно, що не залишив дитину у будинку, де ОСОБА_30 вживала спиртне і дитина там могла більше постраждати.

Вважаю наявним існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, судимості не зняті та не погашені, тобто він на шлях виправлення не став, він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, не має постійного місця проживання, таким постійним місцем проживання не може вважатись реабілітаційний центр у с. Аполянці Уманського району, де за словами самого ОСОБА_6 він перебував з 05.02.2018 р. до 19.02.2018 р., а до цього він неодноразово перебував у реабілітаційних центрах в різних населених пунктах, де лікувався від алкогольної залежності, він ніде не працює, не одружений.
Вказане вище підтверджує те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на підставі матеріалів клопотання враховую також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі те, що він не одружений, у нього відсутня родина, також відсутнє місце роботи та місце проживання, наявність повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним іншого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.
Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачаю, оскільки підозрюваний в такому разі матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи вказані обставини, вважаю, що такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить дотримання виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та судового розгляду.
Підстав для визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, предбачених КПК України, слідчий суддя не вбачає, оскільки злочин вчинений ОСОБА_6 із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 196 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваногоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, відраховуючи строк з 09 год. 30 хв. 23.02.2018 року.
Вважати датою закінчення дії ухвали 23.04.2018 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та Черкаського слідчого ізолятора для виконання.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1