15.01.2018 Справа № 756/277/17
№ 756/277/17
№ 1-кп/756/171/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011838 від 22.11.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, з вищою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню доньку 2010 року народження, працюючої директором ТОВ «Український воднолижний стадіон», раніше не судимої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
28.10.2016 року близько 13 години 10 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Йорданська поблизу будинку № 1 у місті Києві, від вул. Архипенка у напрямку проспекту Степана Бандери, перебуваючи у крайній лівій смузі проїзної частини, проявила неуважність до дорожньої обстановки, чим грубо порушила п. п. 1.5 та 2.3 б) ПДР України, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, наближаючись до наземного нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, для якого могла бути створена перешкода чи небезпека, грубо порушила вимоги п. 18.1 ПДР України, не зменшила швидкість аж до зупинки свого транспортного засобу, продовжила рух керованим нею автомобілем, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля марки «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_4 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 28.10.2016 о 13 годині 20 хвилин у громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження:

-закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, гематоми лобно-скроневої ділянки справа;

-садна правої кисті;

-закрита травма лівого колінного суглобу у вигляді розриву заднього рогу медіального меніску, медіальної колатеральної зв`язки, синовіїту, підшкірної гематоми м`яких тканин коліна медіально.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого предмету(тів), могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 28.10.2016 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом).

Таким чином, між подіями транспортної травми від 28.10.2016 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Ушкодження у ділянці голови (закрита черепно-мозкова травма) за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Ушкодження структур суглобу (закрита травма лівого колінного суглобу) за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, тому, вказані ушкодження відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинна була керуватися вимогами пунктів: 1.5, 2.3 б), 18.1 ПДР України.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом виконання вимог пунктів: 1.5, 2.3 б), 18.1 ПДР України

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 1.5, 2.3 б), 18.1 ПДР України.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам пунктів 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України.

Під час руху ОСОБА_4 допустила порушення вимог Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. і введені в дію з 01.01.2002 р., зокрема:

-п. 1.5. ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. б) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 18.1 ПДР України - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, розкаялась та підтвердила час, місце, причини та інші обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася у результаті порушення нею вимог п.п. 1.5., 2.3. б) та 18.1 Правил дорожнього руху України.

Обвинувачена ОСОБА_4 , зокрема, показала, що вона дійсно 28.10.2016 року близько 13 години 10 хвилин керуючи автомобілем марки «Subaru Tribeca», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у крайній лівій смузі по проїзній частині вул. Йорданська поблизу будинку № 1 у місті Києві, від вул. Архипенка у напрямку проспекту Степана Бандери, була недостатньо уважною і допустила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху вищевказаного автомобіля, яким вона керувала. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала легкі тілесні ушкодження, а також тілесні ушкодження середньої тяжкості, підтверджені висновками судово-медичної експертизи, які вона, як обвинувачена не оспорює, як не оспорює і причинно-наслідкового зв`язку між порушенням нею вимог п.п. 1.5, 2.3. б) та 18.1 Правил дорожнього руху України та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Обвинувачена повністю визнала цивільний позов потерпілої в частині стягнення майнової шкоди у розмірі 21778 грн. 85 коп., зобов`язується майнову шкоду відшкодувати у найкоротші строки. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн. обвинувачена не визнала, вважає його необґрунтованим.

Крім того, обвинувачена просить застосувати до неї амністію, враховуючи наявність у неї на утриманні малолітньої доньки, відносно якої вона не позбавлялася батьківських прав.

Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила вищевикладені обставини отримання нею 28.10.2016 року близько 13 години 10 хвилин вище перелічених тілесних ушкоджень в результаті наїзду на неї на пішохідному переході автомобіля під керуванням обвинуваченої ОСОБА_4 . В результаті тривалого лікування та реабілітації вона змушена була понести витрати у загальному розмірі 21778 грн. 85 коп., які підтверджуються копіями документів, доданих до її позовної заяви у даному кримінальному провадженні. Зазначені витрати наразі є для неї реальними збитками, тому вказану суму вона вважає майновою шкодою і просить стягнути її з обвинуваченої на свою користь. Крім того, потерпіла просить стягнути з обвинуваченої на свою користь і спричинену їй моральну шкоду, яку оцінила в 50000 грн.

Потерпіла пояснила, що спричинена їй моральна шкода виразилася в моральних та фізичних стражданнях від тривалого болю внаслідок отриманих транспортних травм, неможливість на певний період продовження активного та повноцінного способу життя, усталених звичок, внаслідок інших негативних наслідків. Однак, при цьому потерпіла не змогла обґрунтувати та довести критеріїв, з яких вона виходила при оцінці розміру моральної шкоди.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена, потерпіла та представник потерпілої правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд ураховує не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу винної, ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює на посаді директора ТОВ «Український воднолижний стадіон», виключно позитивно характеризується за місцем роботи, з вищою освітою, незаміжня, має малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 основне покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк - в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

При цьому суд з урахуванням обставин справи та особи винної дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення все ж можливі без відбування нею основного покарання та вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Заявлений потерпілою цивільний позов підлягає частковому задоволенню наступним чином. - Цивільний позов в частині стягнення завданої потерпілій матеріальної шкоди у вигляді реальних збитків у розмірі 21778 грн. 85 коп. слід задовольнити у повному обсязі, як обґрунтований потерпілою та повністю визнаний обвинуваченою. Цивільний позов в частині відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди, яка виразилася в перенесеному фізичному болі, душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, порушенні нормальних усталених життєвих зв`язків через неможливість активного способу життя та через необхідність вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, слід задовольнити частково - лише у розмірі 10000 грн., виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. В решті цивільного позову суд приймає рішення відмовити, як у заявленому безпідставно.

Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1100,50 грн. (витрати на проведення судової автотехнічної експертизи) слід покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , стягнувши їх з неї на користь держави.

Запобіжні заходи до обвинуваченої не застосовувалися.

Речові докази відсутні (суду не надавалися та судом не досліджувалися).

При цьому суд вважає за необхідне задовольнити заяву обвинуваченої про застосування до неї Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнити її від відбування призначеного покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_4 підпадає під дію пункту «в» ст. 1 вказаного Закону, як особа, визнана винуватою у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, вирок щодо якої не набрав законної сили, і вона на день набрання чинності цим Законом 07.09.2017 року мала малолітню доньку 2010 року народження, та не позбавлена батьківських прав щодо вказаної дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію в 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, ст. ст. 1 п. «в», 15 Закону України «Про амністію в 2016 році», суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі - з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 1100 гривень 50 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 21778 грн. 85 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В решті цивільний позов ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

На підставі пункту «в» статті 1, статті 15 Закону України «Про амністію в 2016 року» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком основного та додаткового покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1