Справа №478/997/15-к 23.10.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року, якою клопотання ОСОБА_5 про звільнення його з під варти повернуто заявнику.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» звільнити його з під варти.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року, клопотання ОСОБА_5 про звільнення його з під варти повернуто заявнику.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що в своєму клопотання до суду не оскаржував рішення, дії бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, а звернувся в порядку ст. 206 КПК України щодо забезпечення права на свободу, якої, на його думку його позбавили.
Вважає посилання суду першої інстанції щодо порушення ним територіальної підсудності безпідставними, зауважує, що звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва відповідно до ч.2 ст. 206 КПК України, оскільки ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» в якому він утримується знаходиться на території Центрального району м. Миколаєва.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
26 вересня 2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення його з-під варти.

В своєму клопотанні заявник зазначив, що 02.10.2015 року Казанківським районним судом Миколаївської області відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000371 від 29.06.2015 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України. 24.12.2015 року обвинувальний акт по вищевказаному кримінальному провадженню був направлений апеляційним судом Миколаївської області до Ленінського районного суду м. Миколаєва. 13.09.2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва йому в черговий раз було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.11.2017 року. Під час винесення даної ухвали, суд не навів жодних нових ризиків та не виконав вимог ч. 3 ст. 197 КПК України стосовно загального сукупного строку тримання під вартою, який перевищує 12 місяців і сплинув 29.09.2016 року. У своєму клопотанні просив звільнити його з-під варти, оскільки Миколаївський слідчий ізолятор не має права утримувати його на підставі незаконного, необґрунтованого та невмотивованого судового рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017 року.

Повертаючи клопотання ОСОБА_5 , слідчий суддя вказав, що на момент звернення ОСОБА_5 до суду з даним клопотанням, кримінальне провадження № 0000371 перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 11.11.2017 року.

Суд вважав, що дане клопотання ОСОБА_5 не підлягає розгляду слідчим суддею, який розглядає скарги в порядку ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, та підлягає поверненню заявнику для звернення до суду, в провадженні якого на даний час і перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Як вбачається з наданих матеріалів, 02.10.2015 року Казанківським районним судом Миколаївської області відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000371 від 29.06.2015 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України.

24.12.2015 року обвинувальний акт по вищевказаному кримінальному провадженню був направлений Апеляційним судом Миколаївської області до Ленінського районного суду м. Миколаєва для розгляду по суті.

13.09.2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 в рамках розгляду даного кримінального провадження було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.11.2017 року.

Посилаючись на те, що ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва, 26.09.2017р. не містить обґрунтування підстав для продовження йому строку тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 в порядку вимог ст. 206 КПК України, звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про звільнення його з-під варти, в якому зазначив, що він незаконно утримується під вартою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року, клопотання ОСОБА_5 про звільнення його з під варти повернуто заявнику. Повертаючи клопотання ОСОБА_5 , слідчий суддя вказав, що на момент звернення ОСОБА_5 до суду з даним клопотанням, кримінальне провадження № 0000371 перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва. Вважав, що дане клопотання ОСОБА_5 не підлягає розгляду слідчим суддею, який розглядає скарги в порядку ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, та має бути повернене заявнику для звернення до суду, в провадженні якого на даний час і перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка утримується під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
На даний час обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», який знаходиться у територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.
Крім того, відповідно до п. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Як вбачається з тексту самого клопотання обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді, саме в порядку ст. 206 КПК України, оскільки вважав, що його утримують під вартою за відсутності судового рішення, а тому висновки слідчого судді про звернення скаржника в порядку ст. 303 КПК України, на думку апеляційного суду, є помилковими.

Кримінальним процесуальним законом передбачений окремий порядок перевірки слідчим суддею відомостей, отриманих з будь-яких джерел щодо позбавлення особи свободи за відсутності судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , є таким, що не ґрунтується на законі, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_5 направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для розгляду в порядку ст. 206 КПК України по суті.

Тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, оскільки містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 206, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017року, якою клопотання ОСОБА_5 про звільнення його з під варти повернуто заявнику - скасувати, клопотання ОСОБА_5 направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді