УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_3 , внесене по кримінальному провадженню за №0001125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2016 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 367 КК України, про проведення позапланової перевірки,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню за №0001125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2016 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 367 КК України, за погодженням із прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про проведення позапланової перевірки.

Клопотання обґрунтовується тим, що протягом 2010-2015 років службові особи ПАТ «Вернум Банк» (колишня назва ПАТ «Д-М Банк»), ПАТ «Міський комерційний банк» (колишня назва ПАТ «Конверс Банк»), ПАТ «Терра Банк», ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «Банк «Таврика», ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», ПАТ «Автокразбанк», ПАТ «Фінростбанк», ПАТ «Київська Русь», ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», вчинили заволодіння грошовими коштами зазначених банківських установ в сумі 249 795 400 доларів США та 66850000 Євро, тобто в особливо великому розмірі за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
У зв`язку із введенням у 2012-2015 роках тимчасових адміністрацій у вказані банки та початком їх ліквідацій, зазначені грошові кошти повинні були бути використані для забезпечення вимог кредиторів зазначених банків, в першу чергу для забезпечення повернення коштів Національному банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зазначені факти свідчать про здійснення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників або інших кредиторів, в тому числі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
03.03.2015, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" (, МФО 380236). З дня свого призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку.
Після віднесення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних, службові особи ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" подали Фонду гарантування вкладів фізичних осіб недостовірні звітності, про те, що грошові кошти, що знаходились на кореспондентських рахунках ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», не перебували в жодному обтяжені.
17.03.2015 із кореспондентського рахунку ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» списані грошові кошти в сумі 87 294 251,67 доларів США на користь «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», призначення: «списання відповідно виписки від 19.01.2015».
02.10.2015, відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) прийнято рішення від 02.10.2015 № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
З метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин вчинення розслідуваного злочину, у слідства виникла необхідність у призначенні позапланової перевірки ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (), всіх його філій та відділень, за період з 01.01.2010 р. по 16.08.2017 р., в часті перебування ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» у відносинах із банківською установою «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (Республіка Австрія), відкриттям кореспондентських рахунків ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», перерахуванням грошових коштів на кореспондентські рахунки у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» та списання із них грошових коштів.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, який підтримав клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого на даний час не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.84КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Виходячи з положень п.5, п.9 ч.1 ст.40, ч.2 ст.93 КПК України слідчий за погодженням з прокурором наділений правом під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження проводити слідчі дії, в тому числі отримувати від органів державної влади висновки ревізій та акти перевірок.

Тобто за змістом вказаних статей Кодексу зібрані слідчим докази мають встановлювати наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження №0001125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2016 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 367 КК України.
В судовому засіданні слідчий не надав жодного доказу, які підтверджували б наявність достатніх підстав для проведення перевірки, з матеріалів клопотання не вбачається яким чином результати позапланової перевірки можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 367 КК України за обставин, внесених до ЄРДР. Виходячи з аналізу інформації, що міститься у клопотанні слідчого, слідчий суддя не вважає зазначені дані такими, що відображають передбачені процесуальним законом відомості, на підставі яких можна дійти до обґрунтованого висновку про необхідність проведення зазначеної слідчої дії. Більш того, посилання на вимоги законодавчих актів, які б надавали можливість проведення такої перевірки відсутні.

Отже, слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні, а тому клопотання є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 40, 84-86, 91-93, 110, 309, 372, 532 КПК України, ст.78, 82, 86 Податкового Кодексу України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_3 , внесене по кримінальному провадженню за №0001125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2016 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 367 КК України, про проведення позапланової перевірки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1