Справа № 314/5392/17
Провадження № 1-в/314/260/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта неповна середня, місце народження: м. Запоріжжя, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
Поданій справі засуджений: 11.06.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.
Початок строку: 10.11.2015 року кінець строку: 10.11.2018 року,
про умовно-дострокове звільнення
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк, який залишився.
У судовому засіданні представник адміністрації заперечував проти задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 фактично не працює, лише відмічається на роботі. З початку 2018 року не працює.
Засуджений ОСОБА_3 також додав, що в період з січня по травень 2016 року брав участь у роботах без оплати по благоустрою колонії. Потім у 2016 році він працював у кухні-їдальні. У 2017 році з ним був укладений трудовий договір, відповідно до якого він працював на виробничій майстерні установи до кінця 2017 року. З початку 2018 року йому не пропонують роботу, тому він не працює. Крім того, отримав освіту у навчальному закладі при ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)» - за фахом електрозварювальник ручного зварювання другого розряду, запевнив, що займається самоосвітою, читає книжки. Щодо твердження представника установи про те, що засуджений фактично не працює, ОСОБА_3 зазначив, що за свою роботу йому нараховувались кошти, начальник його відділення, який є представником установи в судовому засіданні, перевіряв його роботу лише декілька разів, один з яких припав на обідню перерву. Просить задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що засуджений не підлягає умовно-достроковому звільненню.
Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 14.12.2015 року відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання характеризується наступним чином. Має 3 стягнення, накладені правами начальника установи. Два стягнення зняті в установленому законом порядку,третє стягнення погашене в установленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 2 рази заохочувався правами начальника установи. На виробництві установи з 2018 року не працевлаштований, однак в 2016 та 2017 роках працював у кухні-їдальні установи та на виробничій майстерні установи, за що йому нараховувалась заробітна плата. За час відбування покарання отримав освіту у навчальному закладі при ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)» - за фахом електрозварювальник ручного зварювання другого розряду.
Таким чином, беручи до уваги наведене, суд вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, ст.539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про умовно-дострокове звільнення -задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2015 року, на невідбутий строк, що складає 8 місяців 15 днів..
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
26.02.2018