Номер провадження: 11-сс/785/1623/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Каховського району, с. Коробки, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000318 від 21 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.146, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 377, ч. 1 ст. 376 КК України,-

встановив:
Вказаною ухвалою клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 20.11.2017 року в Одеській установі виконання покарань - 21.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 21 вересня 2017 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою орендованого житла: АДРЕСА_2 ., посилаючись на те, що ухвала слідчого судді, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , постановлена з істотним порушенням вимог процесуального закону, при неповноті судового розгляду та без дотримання права ОСОБА_8 на справедливий судовий розгляд, гарантований їй ст.. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а відтак існують підстави для її скасування апеляційним судом. Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184, 199 КПК України, слідчим недоведена перед судом обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 269 КК України, ризики, на які посилався слідчий взагалі не доведені перед судом, наявність нових ризиків не встановлена, слідчим не доведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави для відмови слідчому у задоволенні його клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.146, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 377, ч. 1 ст. 376 КК України.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 21 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.146, ч.ч. 2, 4 ст. 296, ч. 1 ст. 377, ч. 1 ст. 376 КК України.

18 вересня 2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000318 продовжено заступником прокурора Одеської області до чотирьох місяців, тобто до 27 листопада 2017 року.

У кримінальному провадженні 23 вересня 2017 року спливає двомісячний строк дії раніше застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу - тримання під вартою, однак закінчити розслідування до вказаного часу не представляється можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження, необхідно виконати слідчі (розшукові) дії.

27.07.2017 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України; 28.07.2017 року, слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Крім того до СУ ГУНП в Одеській області надійшов лист про те, що 17.04.2017 року, молодший сержант ОСОБА_8 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_3 тим самим скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше двох місяців, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000318 до чотирьох місяців.

У зв`язку із цим, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
У цьому контексті апеляційний суд враховує, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою впродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

Слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись лише у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (Рішення ЄСПЛ: від 20 січня 2011 року у справі «Прокопенко проти України», від 05 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»).

Тому слідчий суддя у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Соловей і Зозуля проти України»).

У справі «Гавула проти України» (2013р.) Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності …вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

У рішенні у справі «Самойлович проти України» (2013р.) Європейський суд з прав людини висловив позицію щодо обґрунтування тривалого попереднього ув`язнення заявника, який не мав судимостей в минулому і обвинувачувався у вчиненні одного епізоду пограбування: «у випадку особливої тривалості тримання під вартою заявника підстави для цього мали б бути виключно серйозними» і визнав недостатність підстав для виправдання утримання заявника під вартою.

Проаналізувавши доводи сторін, матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що положення ст.199 КПК України та наведена практика Європейського суду з прав людини були залишені поза увагою слідчого судді. Слідчий суддя продовжив строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, незважаючи на те, що у клопотанні слідчий, а під час судового розгляду прокурор, не навели обґрунтування того, що ризики, які існували на момент затримання підозрюваного та обрання відносно нього найсуворішого запобіжного заходу, не зменшилися та існують на даний час, а послалися виключно на первісні підстави взяття підозрюваного під варту.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що ризики заявлені при обранні найсуворішого запобіжного заходу значно зменшилися, а слідчим та прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п.3 ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, які реально існують на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ризики, які були заявлені органом досудового слідства при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , з урахуванням об`єму виконаних слідчих дій, якими, за твердженням прокурора, зафіксовані майже всі обставини кримінального правопорушення інкриміновані підозрюваному, на даний час значно зменшилися.

Таким чином, ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не має належного обґрунтування доцільності продовження строків тримання під вартою в контексті обставин зазначеної кримінальної справи, як цього вимагає національне та міжнародне законодавство.

За таких підстав ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволені клопотання слідчого, з підстав невмотивованості клопотання щодо обґрунтування наявності ризиків, які є підставами для подальшого втручання у право підозрюваного на свободу.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, у даному кримінальному провадженні, на даній стадії досудового розслідування існує ризик можливого невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо явки до слідчого, прокурора та суду, а також можливих спроб переховування від слідства та суду, однак цим ризикам, може в достатній мірі запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

На думку апеляційного суду, адекватним та ефективним механізмом забезпечення інтересів досудового розслідування у цій справі буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та має місце мешкання, про що свідчить договір оренди кімнати у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем реєстрації та навіть у СІЗО. У ОСОБА_8 є мати ОСОБА_10 , яка є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи інвалідності. Висновок про умови та характер праці протипоказання: тривала хода, тривале перебування на ногах. За умови тримання ОСОБА_8 під вартою його мати не може жити нормальним життям, потребує постійної допомоги сина. Це все свідчить про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст.ст. 407, 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного необхідно задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, та постановити нову ухвалу, якою, з урахуванням наведених обставин, а також даних про особу підозрюваного, обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за місцем орендованого житла, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.176, ч.6 ст.181, ч.6 ст.194 КПК України строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, та діє в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000318 від 21 липня 2017 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000318 від 21 липня 2017 року про продовження дії запобіжного заходу та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.146, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 377, ч. 1 ст. 376 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати житло де він мешкає, за адресою орендованого житла: АДРЕСА_2 ., роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_8 його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Виконання ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту обчислюється з 02.10.2017 року та закінчується 20.11.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000318 від 21 липня 2017 року.
Підозрюваного ОСОБА_8 , який перебуває в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області № 21, звільнити з під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3