Номер провадження № 11-кп/785/458/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Потаніна О.О.,

суддів: Топал О.К., Стоянової Л.О.,

прокурора Каражелязко А.В.,

при секретарі Балан О.В.

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2013 року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, за національністю українець, маючого вищу освіту, маючого на утриманні сина інваліда з дитинства, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.286 ч.1 КК України та йому призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення авто-технічної експертизи у розмірі 1322,40 грн.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 під час проведення досудового розслідування не обиралась.

встановила:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

25 травня 2013 року, близько 22.20 години, ОСОБА_2, на перехресті вулиць Шевченко та а/д «Обїзд міста ОСОБА_4», в селі Котовка Біляївського району Одеської області, керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись зі сторони смт. Іванівка Одеської області в напрямку а/д «Обїзд міста ОСОБА_4», не переконався у безпеці виконуваного ним маневру з другорядної дороги на головну, не пропустив транспортний засіб, що рухався по головній дорозі - «Обїзд міста ОСОБА_4», виїхав на неї, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2, з напівпричепом-цементовозом марки «BARYVAL», д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5.

Внаслідок вказаної ДТП пасажир автомобіля марки «КІА» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому суклоорбітального комплексу ліворуч, ЗЧМТ, СГМ, множинних забито-рваних ран мяких тканин лівої половини обличчя, лоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи не були небезпечними для життя і викликають розлад здоровя строком понад трьох тижнів і відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вказана ДТП сталася через порушення водієм автомобілю НОМЕР_1, ОСОБА_2 наступних пунктів ПДР: п.п.1.5; 2.3; 10.1; 12.1; 12.3; 16.11.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, засудити ОСОБА_2 до 1-го року обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання строком на 1 рік з випробуванням та не позбавляти прав керуванням транспортними засобами. Санкцією ст. 286 ч.1 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді штрафу, виправних робот, арештом або обмеженням волі. Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області втрати на проведення експертизи у розмірі 1322,40 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 просить вирок районного суду скасувати, постановити ухвалу про зупинення кримінального провадження, у звязку з відмовою потерпілого ОСОБА_3 від обвинувачення. Потерпілий ОСОБА_3 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження, в якому просив закрити справу, так як обвинувачений є його батьком, на утриманні його є мати пенсіонерка та брат-інвалід, він відмовляється від звинувачення ОСОБА_2, претензій до нього не має, тому справу провадження можливо припинити. Але суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання. Він раніше не судимий, потерпілий його син, він його лікував, на утриманні у нього є син-інвалід дитинства, характер захворювання якого потребує використання автомобілю, як засобу протезування.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить вирок районного суду скасувати, постанови ухвалу про зупинення кримінального провадження, у звязку з тим, що він не має до обвинуваченого ОСОБА_2 ніяких претензій, обвинувачений його батько, у якого на утриманні є син-інвалід дитинства, тому просить справу провадженням припинити.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг і просили про скасування вироку і закриття справи, прокурора який вважав, що апеляційні скарги обвинуваченого і потерпілого необхідно задовольнити, так як по даній категорії справ потерпілий може відмовитись від обвинувачення на будь якій стадії судочинства, а вирок суду скасувати, і кримінальне провадження зупинити, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 46 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки обо усунула заподіяну шкоду лише тоді,коли вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, у скоєному покаявся, погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, досконало розповів про злочин і прийняв всі міри відшкодування збитків відносно потерпілого який є його сином..

Також його винність у інкримінованих йому злочину є повністю доведеною та підтверджується у повному обсязі належним чином дослідженими районним судом доказами.

Дана справа розглянута на підстав ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані судом за ст. 286 ч.1 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд вийшов за рамки діючого законодавства і призначив покарання яке не передбачене санкцією даної статті.

В той же час з урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

В ході судового слідства потерпілий звертався до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження по цій справі і суд не знайшов підстав в задоволенні цього клопотання не привівши обґрунтованих виводів в своїй ухвалі.

При розгляді справи в апеляційній інстанції потерпілий знову звернувся про розгляд його клопотання. Перевіривши доводи клопотання потерпілого, судова колегія прийшла до висновку, що при розгляді справи у суді першої інстанції були всі підстави для закриття справи з урахуванням поданого клопотання. ОСОБА_4, що потерпілий є сином обвинуваченого і батько приймав всі сили для лікування, що обвинувачений скоїв ДТП по необережності і що цей злочин в силу ст.12 КК України є невеликої тяжкості.

Колегія суддів з урахуванням думки потерпілого і його заяви про скасування вироку і зупинення кримінального провадження, прийшла до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю у звязку примиренням обвинуваченого і потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407,417 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2013 року відносно ОСОБА_2 звинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України скасувати і кримінальне провадження закрити у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді

ОСОБА_6 О

ОСОБА_4

ОСОБА_7