Справа № 163/2556/17
Провадження № 1-кп/163/154/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000115 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гірка Полонка Луцького району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 18 вересня 2017 року о 13 годині 08 хвилин, слідуючи з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , обравши смугу спрощеного митного оформлення «зелений коридор», намагався перемістити з приховуванням від митного контролю в паперовому згортку, поміщеному в ароматизатор на панелі приладів салону автомобіля, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 1,31 грама, однак свій намір до кінця не довів, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час прикордонно-митного контролю.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості.

Цю угоду сторони уклали на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин(щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків та незначна вага наркотичної речовини, перше притягнення до кримінальної відповідальності, молодий вік особи) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що становить 25007 гривень. В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд враховує таке.
В підготовчому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, статтею 12 КК України віднесений до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також перше притягнення до кримінальної відповідальності, щире каяття і молодий вік обвинуваченого.
Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, відтак на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В підготовчому засіданні прокурор заявив про доцільність затвердження угоди, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди на викладеній в ній умовах.
Згідно із ст.100 КПК України наркотичний засіб, насіння коноплі, паперовий згорток, ароматизатор повітря підлягають знищенню; автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію слід повернути власнику в повне розпорядження, оскільки транспортний засіб призначався для переміщення осіб через кордон і його конструктивні місткості не використовувались для приховування предмета злочину, а підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні; документи щодо проходження митного контролю слід залишити в матеріалах справи; паспорт повернути обвинуваченому.
На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого обрано у вигляді особистого зобов`язання. Клопотання про скасування чи зміну такого заходу не заявлено, відтак його слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 28 вересня 2017 року у кримінальному провадженні №0000115, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1471 неоподаткований мінімум доходів громадян, що становить 25007(двадцять п`ять тисяч сім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 892(вісімсот дев`яносто дві) гривні 32 копійки судових витрат на проведення експертизи наркотичних засобів.

Речові докази : канабіс масою 0,95 грама, насіння коноплі масою 0,34 грама, паперовий згорток, ароматизатор повітря, які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;
автомобіль «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію, які передано на відповідне зберігання ОСОБА_4 , надати останньому в повне розпорядження;
акт про проведення митного огляду №205010/2017/21023Е, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору», контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії ТАВ №780498, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження;
паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1