Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2470/17 провадження 1-кп/215/83/18
В И Р О К
іменем України
04 квітня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

За участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження №0002036 від 06.09.2016 р., по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 2013 р.н., доньку ОСОБА_9 2007 р.н., є багатодітним батьком, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_4 , 05 вересня 2016 року приблизно о 18-00 годині, знаходячись на подвір`ї біля будинку №36 по вул. Івана Сірка в Тернівському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між ними, на ґрунті виниклих неприязних відносин, сталася сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_6 , стоячі поряд навпроти нього, почергово кулаком лівої та правої руки наніс йому не менше чотирьох ударів в область нижньої щелепи від чого потерпілий ОСОБА_6 , відійшов в бік. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований та спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , кулаком правої та лівої руки наніс стоячому навпроти нього ОСОБА_6 не менше двох ударів в область нижньої щелепи, та відійшов від потерпілого.
Таким чином, в результаті своїх умисних, злочинних дій, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2084 від 10.11.2016 року, та висновку комесійної судово-медичної експертизи № 62 від 17.03.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді: двостороннього перелому нижньої щелепи в області тіла ліворуч (ближче до 4-го зуба) та тіла праворуч ближче до кута нижньої щелепи, післятравматична нейропатія третьої гілки трійчастого черепно мозкового нерву. Під час травматичного процесу відбулося порушення жувальної ефективності, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я більше як 21 доби, та призводить до стійкої втрати працездатності менш ніж на третину від 10% до 33 %.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе за ч. 1 ст. 122 КК України не визнав повністю, не визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що дійсно конфлікт з ОСОБА_6 був, один одного штовхали, тому потерпілий і впав, однак стільки ударів, скільки вказано в обвинувальному акті не наносив, в подальшому відмовився давати показання. Цивільний позов не визнав.
Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину в якому його обвинувачено, винуватість останнього підтверджується сукупністю досліджених безпосередньо судом доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні показав, що 05.09.2016р. приблизно о 17:00 год. повертався до дому, разом з дружиною, ОСОБА_10 . В будинку АДРЕСА_2 він проживає приблизно 8 років. Він зайшов до дому, а його дружина залишилась на вулиці. Через деякий час вона повернулась до дому у сльозах, та повідомила, що у неї виник конфлікт з ОСОБА_4 , оскільки останній вважав, що вона повинна мити підвіконня його квартири. Потерпілий вирішив вийти на вулицю, щоб поспілкуватися з ОСОБА_4 . Раніше з ОСОБА_4 були добросусідські відносини. В цей час ОСОБА_4 грався зі своїм сином на вулиці у сквері, біля пам`ятника, поряд з будинком. Вийшовши з під`їзду ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 і задав йому питання, чого він ображає його дружину, та хто має мити підвіконня?, на що останній повернувся до нього лицем та наніс три-чотири удари руками в область обличчя. Після чого ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_6 злякав його дитину. Отримавши удари ОСОБА_6 почав рух назад в напрямку дому і в цей час ОСОБА_4 завдав ще два удари в область щелепи, під час чого потерпілий чув крики своєї дружини та дружини ОСОБА_4 про необхідність припинити ці дії. Свідомості не втрачав, його дружина перебувала у квартирі і за вказаними діями спостерігала з вікна. Щоб хтось ще спостерігав за даною ситуацією, він не бачив. В подальшому він піднявся до себе в квартиру. Його дружина викликала поліцію та швидку допомогу. Через 5 хв. приїхали працівники поліції, потім приїхала швидка допомога та відвезла його до 7 міської лікарні, де було зроблено рентгенівський знімок, на якому було виявлено перелом шелепи. Після чого його повезли до лікарні 1000 де він і перебував на стаціонарному лікуванні. На даний час він ще проходить курс лікування. За час лікування йому було проведене дві операції, поставили дві шини, ним було понесені витрати на лікування. На даний час він ще відчуває біль у шелепі, раніше шелепу не травмував.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка допитана у судовому засіданні та показала, що 05.09.2016 р., після роботи з 17.00 до 18.00 год., ОСОБА_6 , який є її чоловіком, висадив її з автомобіля біля будинку АДРЕСА_2 , де вони проживають та сказав, що він поставить автомобіль до гаражу і прийде додому та будемо вечеряти. Підходячи до під`їзду, з вікна своєї квартири ОСОБА_4 спитав її чому брудні його підвіконня та він чекає на чисте підвіконня. Вона піднялась до квартири, в якій проживає. Коли ОСОБА_6 зайшов до квартири, вона повідомила йому, що ОСОБА_4 знову її ображав та розповіла про розмову між ними. ОСОБА_6 пішов на вулицю щоб спитати у ОСОБА_4 чому його дружина має мити його підвіконня. Перебуваючи на кухні своєї квартири, вона з вікна бачила меморіальний комплекс де ОСОБА_4 гуляв зі своєю дитиною. В цей час ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 і відразу останній наніс серію ударів, не менше трьох, ОСОБА_6 в область обличчя. Побачивши це, вона почала кричати з вікна: «що ти робиш, я викличу зараз міліцію». Більше на подвір`ї вона нікого не бачила. ОСОБА_6 удари не наносив, руки піднімав захищаючись від ударів. Потім вона побігла в кімнату взяти телефон та викликати поліцію, зайшовши в спальну, вона знову подивилася у вікно та побачила, що ОСОБА_4 знову б`є ОСОБА_6 , який повільно відходив від ОСОБА_4 , однак останній наздогнав її чоловіка і знову почав його бити. Вона побігла до дверей квартири, де на сходах зустріла ОСОБА_6 , який повільно піднімався до квартири. Викликала поліцію та швидку допомогу. Швидка допомога приїхала перша. Коли приїхала поліція, ОСОБА_4 стояв на вулиці із сусідкою ОСОБА_11 . ЇЇ чоловіка швидка допомога забрали в 7 лікарню, де його не прийняли та повезли в 1000 лікарню. З ОСОБА_4 в неї негативні відносини.

Згідно довідки КЗ «Криворізька міська лікарня №2» ДОР, ОСОБА_6 з 05.09.2016р. перебував у лікарні, з діагнозом перелом н/щелепи в ділянці куту праворуч та тіла ліворуч, було проведена операція 06.09.2016 р. репозиція відломків, міжщелепне витяжіння. Рекомендації стаціонарне лікування.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04.10.2016р., який було проведено слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , за участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста СМЕ ОСОБА_13 , у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей щодо завдань потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Слідчим експериментом встановлено, що всі учасники слідчого експерименту зібрались біля приміщення ОКЗ «БЮРО СМЕ», де потерпілому ОСОБА_6 було запропоновано вказати обставини нанесення йому тілесних ушкоджень. Потерпілий ОСОБА_6 погодився, відтворити обставини нанесення йому тілесних пошкоджень та пояснив, що 05.06.2016р. у ввечері він вийшов до свого сусіда, який знаходився біля меморіального комплексу поблизу буд. №36 по вул. І. Сірка в Тернівському районі м. Кривого Рогу. Сусід сидів на парапеті. Коли він підійшов до сусіда та запитав, які він має претензії до його дружини, на що останній нічого не відповідаючи, підвівся та правою рукою, а саме кулаком наніс удар в область щелепи з лівої сторони, після чого, через декілька секунд наніс удар кулаком лівої руки в область щелепи з правої сторони та не зупиняючись наніс ще один удар правою рукою, кулаком в область щелепи з правої сторони. Перебуваючи в стані шоку ОСОБА_6 почав відходити назад та коли відійшов на відстань приблизно 3 м його наздогнав сусід та наніс ще два удари, а саме перший кулаком лівої руки в область щелепи з правої сторони, другий кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони. Після чого наніс ще два аналогічних удари. На цьому слідчий експеримент був закінчений.
Згідно копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого № У-11365 стоматологічного відділення, ОСОБА_6 поступив в стаціонар 05.09.16р., а виписався 30.09.16р. Діагноз: двохсторонній перелом нижньої щелепи в ділянці тіла з ліва зі зміщенням обломків (відрив підборіддя), забій, гематоми м`яких тканій обличчя. Ускладнення: посттравматична нейропатія ІІІ ветві трійчастого нерва.
Згідно висновку експерта №2084 від 09.09.2016 р., судово-медичний експерт відділення судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» ОСОБА_14 , 4 класу, вищої кваліфікаційної категорії, стаж роботи за фахом 22 роки, провів судово-медичну експертизу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийшов до висновку що у нього малися двобічні переломи нижньої щелепи в області тіла праворуч та ліворуч, синці обличчя, Посттравматична неропатія ІІІ гілки трійчастого нерву. Переломи нижньої шелепи та синці м`яких тканин обличчя виникли від ударної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею. За своїм характером всі виявлені ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоровця, (більше 21 доби). П.2.2.2. «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Давність виявлених ушкоджень (дані медичних документів) може відповідати 05.09.2016р. Визначити кількість нанесених ударів в обличчя не представляється можливим тому, що в представлених медичних документах не вказана кількість тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних про послідовність нанесення тілесних ушкоджень потерпілому немає. Вирішення питання, щодо отримання тілесних ушкоджень під час боротьби, або самооборони не входить до компетенції судово-медичного експерта. Дане поняття не є медичним. Судово-медичних даних про виникнення тілесних ушкоджень в різний час немає. Потерпілий під час спричинення йому тілесних ушкоджень був звернений обличчям в бік напрямку дії травмуючого предмета (предметів). Виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого при падінні з висоти власного зросту малоймовірно, як з прискоренням тіла, так і без нього.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2016р., який було проведено слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , за участю свідка ОСОБА_11 , у присутності понятих. Слідчим експериментом встановлено, що всі учасники зібралися біля будинку АДРЕСА_2 , де свідок ОСОБА_11 повідомила, що бажає вказати обставини, що відбувалися 05.09.2016р. Так остання вказала на лавку, розташовану біля буд. АДРЕСА_3 і пояснила, що 05.09.2016р. вона знаходилась на вказаній лавці, де чекала свого чоловіка. З вказаної лавки вона бачила, що на паралельній біля меморіального комплексу сидів сусід з буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 . У останнього на руках сиділа його дитина. Потім вона побачила, як до нього підійшов сусід з вказаного будинку ОСОБА_16 , який спиною закрив їй ОСОБА_17 , однак, сидячі на вказаній лавці, вона бачила, як ОСОБА_16 наніс ОСОБА_17 удар в область обличчя, а саме вона чітко бачила як ОСОБА_18 замахувався на ОСОБА_17 . Потім остання пояснила, що втратила їх з поля зору, так як почала плакати дитина і вони стали йти в сторону меморіального комплексу та потім за пам`ятником вона їх вже не бачила. Потім вона побачила як ОСОБА_18 направляючись в бік будинку АДРЕСА_2 впав і ОСОБА_17 в цей час дав йому підзатильник. Потім ОСОБА_16 встав і пішов додому. Після показань, свідок ОСОБА_11 попросила всіх учасників пройти за нею і вказала на ділянку місцевості, де сидів ОСОБА_15 і ділянку місцевості де впав ОСОБА_16 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2016р., який було проведено слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , за участю свідка ОСОБА_19 , у присутності понятих. Слідчим експериментом встановлено, що всі учасники зібралися біля будинку №36 по вул. І. Сірка в Тернівському райони м. Кривого Рогу, де свідку було запропоновано вказати місце знаходження ОСОБА_18 та ОСОБА_4 . Останній погодився та вказав на місцевість поблизу буд. 36 по вул. І.Сірка, де він знаходився в момент події, а саме на ділянку з торця гаражу біля вказаного будинку. Потім останній вказав, що з вказаного місця він бачив, як два його сусіди стоячи навпроти пам`ятника зі сторони буд. №36 по вул. І. Сірка щось розповідали один одному, при цьому голос у останніх був злим. Тоді він наблизився до них ближче і почув як ОСОБА_16 щось намагається розповісти ОСОБА_17 і виражається нецензурно, розмахував руками. Після чого, він побачив, що ОСОБА_16 направився в бік будинку АДРЕСА_2 в сторону стежки, що веде до будинку та дійшовши до бордюру, який розділяє плити меморіального комплексу і клумбу, різко впав. Чому він впав, свідку невідомо. Потім він побачив, як ОСОБА_15 простягнув руку ОСОБА_20 . Останній підвівся сам і пішов додому. Потім свідок вказав місце де знаходились вказані чоловіки.
Згідно висновку експерта №62 від 17.03.2017р, судово-медична експертна комісія у складі: голови ОСОБА_21 начальник КЗ Дніпропетровське обласне бюро судмедекспертизи ДОР лікар судово-медичний експерт вищої кв. категорії, вищого кв. класу, стаж роботи за фахом 41р., кандидат мед. наук, доцент, членів ОСОБА_22 заст. Начальника КЗ Дніпропетровське обласне бюро судмедекспертизи ДОР лікар судово-медичний експерт вищої кв. категорії, 2 кв. класу, стаж роботи за фахом 31р.; ОСОБА_23 доцент кафедри патологічної анатомії і судової медицини ДУ ДМА МОЗ України, доктор мед. наук; ОСОБА_24 зав. науково-дослідницьким неврологічним відділенням, старший науковий співробітник ДУ УкрДержНДІМСПІ МОЗ України, вищої кв. категорії, канд. мед. наук; ОСОБА_25 асистент кафедри онкології і медичної радіології ДУ ДМА МОЗ України, канд. мед. наук, стаж роботи 33 р.; ОСОБА_26 зав. відділенням щелепно-лицьової хірургії ОКЛМ, канд. мед. наук, Заслужений лікар України, вищої кв. категорії, стаж роботи понад 30 р.; і доповідача по справі ОСОБА_27 лікар судово-медичний експерт відділу комісійних судово-медичних експертиз КЗ Дніпропетровське обласне бюро СМЕ ДОР , вищої кв. категорії, 3 кв. класу, стаж роботи за фахом 37р., провела експертизу по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно аналізу наданої медичної (медична карта стаціонарного хворого, амбулаторні карти, рентгенологічні знімки, консультативні висновки фахівців з стоматології-ортопедії та психіатрії) та судово-медичної (Висновок експерта 2084) документації, комісією експертів встановлені тілесні ушкодження: двосторонній перелом нижньої щелепи в області тіла ліворуч (ближче до 4-го зуба) та тіла праворуч ближче до кута нижньої щелепи, післятравматична нейропатія третьої гілки трійчастого черепно-мозкового нерву. Під час травматичного процесу відбулось порушення жувальної ефективності. Встановлені тілесні ушкодження спричинені від не менш ніж однієї травматичної дії (удару) тупого твердого предмету в область нижньої щелепи. За своїм характером встановлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я понад 21 добу, та призводить до стійкої втрати працездатності менш ніж на третину від 10% до 33%, що відповідає п.2.2.2 та п.2.2.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р., №6. Згідно аналізу наданої медичної документації, комісією експертів встановлено, що тілесні ушкодження спричинені незадовго до надходження у лікувальний заклад, тобто могли виникнути 05.09.2016 після 18 год. З моменту отримання травми до моменту госпіталізації пройшов короткий термін часу в межах 3-х годин 40 хвилин, що підтверджується даними медичної карти стаціонарного хворого з відомостями про термін та час госпіталізації в стаціонар щелепно-лицьової хірургії в день отримання травми, що не вплинуло на травматичний перебіг отриманої травми нижньої щелепи. Характер та локалізація переломів нижньої щелепи свідчить про неможливість їх виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення вказаному в протоколі слідчого експерименту від 04.10.2016 за участю потерпілого ОСОБА_6 . Травма у ОСОБА_6 , яка сталася 05.09.2016р. призвела до двостороннього перелому нижньої щелепи в цілому. Операція двостороннього металоостеосинтезу від 12.09.2016 відновила анатомічний стан кісткових уламків нижньої щелепи до задовільного стану. Наявність значного зниження жувальної ефективності у постраждалого ОСОБА_6 спостерігалось ще до травми від 05.09.2016 (з його слів та даних ортопантограми та рентгенограм) за рахунок природньої нижньої прогнатії (вистояння нижньої щелепи вперед), дистальної (кінцевої) адентії (відсутність зубів) 5, 6, 7, 8, та 5, 6, 7, 8 зубів нижньої щелепи справа та зліва та неадекватного протезування нижньої щелепи з огляду на значну атрофію альвеолярного виростку з обох сторін. Травма нижньої щелепи 05.09.2016 призвела до втрати жувальної ефективності і потребує ортопедичного лікування для її відновлення, може бути проведена по закінченню реабілітаційного періоду через 8-12 місяців після операції металоостеосинтезу, тобто знаходиться в прямому причинному зв`язку. Втрата чи значне обмеження жувальної ефективності після консолідації переломів нижньої щелепи не призводить до стійкої втрати загальної працездатності більше ніж на третину (більше 33%), тому немає ознак тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується даними таблиці 5 п.2 Наказу МОЗ України від 05.06.2012 №420 Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків. Втрата жувальної ефективності ОСОБА_6 після травми нижньої щелепи, отриманої 05.09.2016, потребує стоматологічно-ортопедичного лікування для її відновлення. При обстежені членами експертної комісії на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи (06.03.2017) у ОСОБА_6 встановлено: післятравматична нейропатія третьої гілки трійчастого нерву з двох сторін з порушенням чутливості, стійким больовим синдромом. Дане ускладнення знаходиться в прямому причинному зв`язку з травмою, отриманою 05.09.2016, - двостороннім переломом нижньої щелепи в області тіла ліворуч та праворуч зі зміщенням уламків (відрив підборіддя), тобто має ознаки тривалого розладу здоров`я, відповідно до п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р., №6. Питання про встановлення причинного зв`язку психічного захворювання органічно-астенічний розлад з травмою нижньої щелепи не входить до компетенції експертизи.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 26 квітня 2017 року, який було проведено слідчим СВ Тернівського ВП капітаном поліції ОСОБА_28 у приміщенні службового кабінету №36 Тернівського ВП по вул. Бірюзова 2 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, при змішаному освітленні, за участю свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності понятих. Слідчим експериментом встановлено, всі учасники слідчого експерименту зібралися в приміщенні службового кабінету №36 Тернівського ВП КВП в Дніпропетровській області по вул. Бірюзова 2 в Тернівському районі м.Кривого Рогу. На пропозицію слідчого розповісти про обставини скоєного злочину, свідок ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що 05.09.2016 приблизно 17.20 години, вона заходила до свого під`їзду. В цей момент до неї обізвався ОСОБА_17 з вікна своєї квартири. Вона зупинилась, та останній вказав їй, що із-за покраски стін будинку, яка проводилась за власні кошти мешканців будинку, у нього забруднені підвіконня. Після чого, останній наголосив на тому, що вказаний бруд повинна вимити вона і він чекає від неї прибирання його підвіконників на тій стороні будинку, яка фарбувалась за кошти мешканців будинку. Будь-яких претензій по забрудненню вікон та підвіконників зі сторони меморіального комплексу, що фарбувались за кошти ОСОБА_29 , ОСОБА_17 їй не пред`являв. Вищевказані слова ОСОБА_17 вона оцінила як образу. Після чого, приблизно о 18:00 годині 05.09.2016, додому прийшов її чоловік ОСОБА_6 , якому вона розповіла про образу, нанесену ОСОБА_30 , після чого її чоловік ОСОБА_6 вийшов на вулицю, щоб запитати у Богоровського Вадима, які він має претензії до ОСОБА_10 щодо підвіконників. Вадим в цей час знаходився на площадці біля меморіального комплексу, який розташований біля їхнього будинку, де гуляв із своєю дитиною приблизно 3 роки. Вікна їхньої квартири виходять на меморіальний комплекс. Коли чоловік вийшов на вулицю, вона спостерігала за ним з вікна власної квартири та побачила, що коли її чоловік підійшов до ОСОБА_31 , останній одразу став наносити йому кулаками в обличчя. В цей час її чоловік не відбиваючись, повільно почав відходити від ОСОБА_17 в продовж меморіального комплексу, ОСОБА_17 прискореними кроками наздогнав його приблизно через п`ять метрів, та продовжив наносити удари кулаками рук в обличчя. Потім, її чоловіку вдалось самостійно дійти додому, де вона одразу викликала поліцію та швидку допомогу. Також додала, що коли ОСОБА_17 наносив удари її чоловікові, вона гучно кричала з вікна про те, що вона викликає поліцію. На пропозицію слідчого продемонструвати обставини скоєного злочину, свідок ОСОБА_10 , погодилася після чого всі учасники слідчої дії сіли до службового автомобіля та направилися в сторону меморіального пам`ятника по вул. І. Сірка в Тернівському районі м. Кривого Рогу де вказала місце спричинення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_6 розмістивши манекен чоловічого тіла напроти себе ОСОБА_10 продемонструвала як ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 почергово правим та лівим кулаком руки не менше чотирьох ударів в обличчя з лівої та з правої сторони обличчя, після чого ОСОБА_10 продемонструвала як ОСОБА_4 приблизно через п`ять метрів наздогнав ОСОБА_6 та продовжив наносити удари в область голови лівим та правим кулаками рук не менше чотирьох ударів почергово в область голови.
Свідок ОСОБА_32 повідомила, що 05.09.2016р. приблизно о 17.00 год. її чоловік виглянув з вікна, до того в них проводились роботи з ремонту дому і працівники лишили бруд на їхньому підвіконні, ОСОБА_10 було надано зауваження, що залишився бруд, вона вислухала, трошки посперечалась і сказала, що завтра хлопці все приберуть. Потім її чоловік, ОСОБА_4 вийшов з дитиною на вулицю, в район пам`ятника, в цей час вона була на кухні зі старшою дитиною, вчили уроки і вона готувала їсти, вікно було відчинене. Почувши на вулиці суперечку, вона виглянула у вікно і спочатку не зрозуміла хто знаходиться поряд з її чоловіком і дитиною. Коли вона побачила, що її дитина залишилася сама в стороні, вона перелізла через вікно та пішла до дитини. В цей час ОСОБА_10 кричала з вікна, що вона зараз викличе поліцію, тоді вона зрозуміла що поряд з її чоловіком перебував ОСОБА_6 . Взявши дитину на руки вона наблизилась до чоловіка, в той час як ОСОБА_6 вже був в метрах 4 від її чоловіка, він впав на землю, в наслідок чого впав ОСОБА_6 вона не знає, його вона побачила вже лежачого на траві. ЇЇ чоловік підійшов до нього та намагався подати йому руку, однак ОСОБА_6 сказав що не треба, повернувся витер обличчя від трави, встав та сказав «я тебе посаджу», розвернувся і пішов до дому. Потім вийшла на вулицю ОСОБА_10 , вона чекала поліцію, пізніше приїжджала швидка допомога.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що ніяких відносин з обвинуваченим та потерпілим в неї не має, просто сусіди. На початку вересня, точної дати не пам`ятає, вона сиділа на вулиці чекала на чоловіка, сиділа якраз обличчям до пам`ятника, там гуляв ОСОБА_33 з дитиною, потім до нього підійшов ОСОБА_6 , і вона побачила що почалась сварка, ОСОБА_6 ударив чи замахнувся рукою в сторону ОСОБА_4 першим, однак куди ударив вона не бачила, оскільки була далеко. Після чого почалася бійка. Хто кого бив вона не бачила, оскільки зайшла за дерева. Вона кричала ОСОБА_4 , щоб він не чіпав ОСОБА_6 , оскільки будуть проблеми. Побачила тільки кінець бійки, коли ОСОБА_6 упав, а ОСОБА_4 до нього підійшов подав руку щоб той піднявся, однак ОСОБА_6 махнув рукою. Богоровський ОСОБА_17 дав ОСОБА_6 легкий підзатильник за те, що він хотів надати допомогу, а ОСОБА_6 не захотів. Вважає, що ОСОБА_6 перечипився через залізні стовпчики. Користується окулярами, оскільки близько погано бачить. ОСОБА_4 знає з дитинства.

Свідок ОСОБА_34 повідомив, що на початку вересня 2016 р. приблизно о 16-17 годині він знаходився в кухні. Почувши голосну розмову між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вирішив вийти на балкон, подивитися, що там відбувається, він побачив як ОСОБА_6 , перечепився через мармуровий парапет і впав, видимість із-за дерев обмежена, окрім ОСОБА_6 він більше нікого не бачив. Якою ногою ОСОБА_6 перечепився, він не пам`ятає. Він вирішив, що ОСОБА_6 не тверезий, а тому і впав. Стосунки з ОСОБА_6 недружні. З ОСОБА_35 стосунків немає ніяких, при зустрічі вони з ним вітаються.

Свідок ОСОБА_36 повідомила, що особисто вона нічого не бачила, про ситуацію між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дізналася зі слів інших.

Свідок ОСОБА_37 повідомив, що 5 вересня 2016 року, приблизно о 19:30год. він повернувся з дачі, біля пам`ятника стояла його дружина і він до неї під`їхав на велосипеді. Вони пішли додому, де йому дружина і розповіла про інцидент який трапився з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Вийшов на подвір`я, він взяв вудочки та сів на пеньок і почав їх розмотувати, оскільки наступного дня збирався на рибалку. Через 15-20 хв під`їхав ОСОБА_38 , вони з ОСОБА_39 недалеко від нього спілкувалися. Потім вони пішли за будинок.

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що точної дати не пам`ятає, це був кінець літа, початок осені, ближче до 18:00 год., він їхав з гаража та пробив колесо на візку, хотів попросити Богоровського, щоб він його довіз додому. В цей час вийшов ОСОБА_6 та пішов до ОСОБА_4 , це було біля дому, та йому було все видно. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та останні почали розмовляти на підвищених тонах, один одного пхали руками, ОСОБА_6 почав штовхати в груди ОСОБА_4 , а потім розмахнувся ногою, щоб вдарити ОСОБА_4 в пах, але останній відійшов і ОСОБА_6 промахнувся. ОСОБА_4 відтаскував його, а потім вони розійшлись і ОСОБА_6 пішов додому. ОСОБА_6 впав сам, обличчям вперед, руки перед собою не виставляв, перечепившись через парканчик. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , щоб допомогти йому встати, але він відмовився від допомоги. З ОСОБА_4 у нього хороші відносини. З ОСОБА_6 відносин немає, зараз вони з ним не вітаються.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинення протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину спростовуються дослідженими судом доказами, докладний зміст яких викладено вище та які беззаперечно свідчать про його винуватість.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечує факту перебування 05 вересня 2016 року приблизно о 18-00 годині на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_6 та виникнення конфлікту між ними, стверджував, про свою не причетність до нанесення останньому тілесних ушкоджень та повідомив, що йому не відомо внаслідок чого у ОСОБА_6 з`явилися тілесні ушкодження.
Також свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_19 у своїх показаннях повідомили, що ОСОБА_4 не наносив удари ОСОБА_6 , що останній перечепився через парапет і впав, внаслідок чого міг отримати тілесні ушкодження.
Разом з тим, згідно з підсумками висновку експерта №62 від 17.03.2017р, судово-медичної експертної комісії, по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характер та локалізація переломів нижньої щелепи свідчить про неможливість їх виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення вказаному в протоколі слідчого експерименту від 04.10.2016р. за участю потерпілого ОСОБА_6 .
При цьому, свідок ОСОБА_19 повідомив, що перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим, а тому на переконання суду у останнього наявні підстави для надання показань, з метою допомогти ОСОБА_4 уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Крім, даних висновку експерта №62 від 17.03.2017р, судово-медичної експертної комісії, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_19 , ОСОБА_40 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , протоколом слідчого експерименту від 04.10.2016р. за участю потерпілого ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_10 , які дали показання щодо способу та обставин утворення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які узгоджуються з цим висновком, а також іншими безпосередньо дослідженими судом доказами зміст яких розкрито вище.
Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення вказаному в протоколі слідчого експерименту від 04.10.2016 за участю потерпілого ОСОБА_6 .
У зв`язку з наведеним, суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_40 , в частині обставин та способу отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, неспроможними та такими, які спрямовані на уникнення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальної відповідальності за вчинене.
Свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_11 вказали, що вони бачили, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт, хоча хто кому наносив удари не бачили.
Разом з тим, такі показання свідків як не підтверджують так і не спростовують обставини за яких ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у зв`язку із чим не спростовують висновків суду, щодо причетності саме обвинуваченого ОСОБА_4 до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючи дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має середню освіту, на момент вчинення злочину офіційно не працював, має на утриманні двох малолітніх дітей, є багатодітним батьком, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставин, які б пом`якшували та/або обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а саме те, що ОСОБА_4 не розкаявся у вчиненому, заподіяв середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження людині похилого віку, не вжив жодних заходів спрямованих на відшкодування шкоди завданої потерпілому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією кримінального закону, за яким визнав його винуватим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Однак, виходячи з характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема його задовільної характеристики, наявності сталих соціальних зв`язків, враховуючи те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей, є багатодітним батьком, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому звільняє його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Крім того 24.10.2017 р. ОСОБА_4 подав заяву про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році, а саме п. «В» ст. 1 цього Закону.

Згідно статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Підстави застосування амністії та перелік осіб, які повністю або частково звільняються від відбування покарання згідно амністії, визначаються законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 11 даного Закону, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_41 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого є ОСОБА_4 , у копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 ОСОБА_42 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якої є ОСОБА_4 .
У відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Санкцією ч. 1 ст. 122 КК України передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років
Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Крім того, у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, який підлягає частковому задоволенню.
Так, у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено наступні позовні вимоги, а саме: майнову шкоду в сумі 20 772,10 грн.; моральну шкоду в сумі 300 000 грн.
Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підтвердження даних позовних вимог потерпілим та його представником долучено копії квитанцій на придбання лікарських препаратів, проведення лікування у сумі 13 430 грн 97 коп. Витрати на виїзд до місця проведення експертизи 146 грн. Однак як вбачається з матеріалів справи, потерпілому ще не було виготовлено зубні протези, тобто ним ще не понесені витрати на їх виготовлення, а тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити.
Так, позовні вимоги щодо стягнення на користь потерпілого витрат, пов`язаних з лікуванням, поїздкою до місця проведення експертизи, підтверджуються наданими доказами на суму 13 576 грн 97 коп, а тому ці позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у вказаному обсязі.
Щодо позовних вимог потерпілого стосовно моральної шкоди в сумі 300 000 грн., то такі вимоги потерпілий обґрунтовує своїми показаннями, згідно з якими він зазнав надзвичайних моральних страждань, внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень в результаті побиття.
Разом з тим, суд, при визначенні розміру моральної шкоди завданої потерпілому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує страждання потерпілого, пов`язані з тим, що він внаслідок отриманого тілесного ушкодження тривалий час проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, що супроводжувалося переживанням інтенсивних больових відчуттів, фізичним та емоційним дискомфортом, поніс суттєві матеріальні витрати.
Також судом враховується й те, що потерпілий є людиною похилого віку, має ряд хронічних захворювань, як зазначено у висновку експерта №62 від 17.03.2017р, наявність значного зниження жувальної ефективності у постраждалого ОСОБА_6 спостерігалось ще до травми від 05.09.2016р.
Разом з тим, суд бере до уваги, що фактично дана конфліктна ситуація, в результаті якої потерпілому були нанесені обвинуваченим тілесні ушкодження була спровокована, в тому числі, і поведінкою самого потерпілого, який сам підійшов до обвинуваченого та почав з ним розмовляти на підвищених тонах.
А тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , те що дане кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, обвинувачений своєї вини у скоєному не визнав, не розкаявся у вчиненому, не вживав заходів спрямованих на відшкодування збитків потерпілому, враховуючи психологічні (моральні) страждання, які зазнав потерпілий ОСОБА_6 , причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та отриманими потерпілим тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості, суд вважає, що справедливим, співрозмірним та достатнім буде присудження до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 компенсації за заподіяння моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

п р и г о в о р и в:
обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з підстав передбачених п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810- VII від 22 грудня 2016 року.
Цивільний позов ОСОБА_6 , задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,13 576 грн. 97 коп матеріальної шкоди, 30 000 грн моральної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речовий доказ оптичний диск DVD-R «RIDATA» 4,7 Gd/120 min, №DR5FA 1-00636, з записом відео зйомки від 26.04.2017р. на якому відеозапис до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що міститься в матеріалах справи, залишити зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: