АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних проваджень слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014, а саме на грошові кошти в розмірі 1000 євро та 3300 доларів США, які були виявлені та вилучені за результатами проведеного 11.10.2017 обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування не довів необхідності арешту в порядку ст.. 170 КПК України та вказав, що матеріали провадження не містять підтвердження того, що цивільний позов прийнятий органом досудового розслідування та ОСОБА_10 є потерпілим у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на грошові кошти, які були виявлені та вилучені за результатами проведеного 11.10.2017 обшуку, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) із забороною використання та відчуження. Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав за якими потрібно було накласти арешт, зокрема, не враховано і те, що в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення власника майна та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні СВ управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 05.02.2014 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.371, ч.2 ст.372, ч.1 ст.396 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що вилучене майно, не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та немає підстав вважати, що вказані грошові кошти можуть бути використані з метою забезпечення цивільного позову.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Ухвала суду має відповідати вимогам статті ст. 370 КПК України, тобто ухвала повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою, ухвалена судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Разом з тим, слідчий суддя районного суду при прийнятті рішення, вказаних норм КПК не дотримався. Відмовляючи у задоволенні клопотання не надав будь якої оцінки обставинам викладеним у клопотанні органу досудового розслідування щодо правової підстави для арешту майна, достатності доказів, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. До завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження. Враховуючи, що в матеріалах провадження наявний цивільний позов (а.с. 66), тому застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні з метою забезпечення цивільного позову.

З урахуванням викладених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних проваджень слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014, а саме на грошові кошти в розмірі 1000 євро та 3300 доларів США, які були виявлені та вилучені за результатами проведеного 11.10.2017 обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014, а саме на грошові кошти банкноту номіналом 500 (п`ятсот) Євро за №2; банкноту номіналом 500 (п`ятсот) Євро за №1; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LL09610324E; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LL09610323E; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LB64602897B; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LG22026000D; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LB27342017N; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LD29661730C; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LL39924671D; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LC08636384F; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LF21112696G; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LE48019091E; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LE48019090E; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LB98472602V; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LF86183467K; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LB63084574E; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LL47738596G; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LK20786008A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LH00825798L; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LB88576901V; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LD08080030P; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №LG78486480B; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HB252328227I; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HI34137138A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №KA52699683A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №KF77932753A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HB84920941L; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №PL05375737A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №AB23407305A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №KG70686308A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HD01508816B; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №FK57930416A; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HB18515180K; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HB12979448Q; банкноту номіналом 100 (сто) доларів США за №HB39011373G. в розмірі 1000 євро та 3300 доларів США, які були виявлені та вилучені за результатами проведеного 11.10.2017 обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014, а саме на грошові кошти в розмірі 1000 євро та 3300 доларів США, які були виявлені та вилучені за результатами проведеного 11.10.2017 обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/5855/2017 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1