Апеляційний суд Чернівецької області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці « 18 » грудня 2012р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Дембіцької О.О.

суддів Семенюка К.М., Попова Г.Г.

за участю прокурора Слюсарюк Р.Л.

адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, працює ТОВ «Рома» експедитором, на утриманні дітей немає, мешканець с. Ревне Кіцманського району Чернівецької області, раніше судимий: 07.10.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України і йому призначене покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07.10.2010 року та остаточно призначене покарання у виді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 змінений з підписки про невиїзд на взяття під варту. Строк відбування покарання обчислено з 04 жовтня 2012 року.

Справа №2490/11-594/2012р. Головуючий у І інстанції: Проскурняк І.Г.

Категорія: ст. 296 ч.2 КК України Доповідач: Дембіцька О.О.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та мешканець с. Ревне, Кіцманського району, Чернівецької області, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має утриманні малолітню дитину, працює в ТОВ «Рома» експедитором, раніше судимий: 07.10.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 05.09.2011 року звільнений від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році»,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки та покладено обов»язки,передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти таку про зміну місця проживання і роботи, періодично зявлятися для реєстрації.

Запобіжний захід залишений у виді підписки про невиїзд.

Згідно з вироком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за те, що 09 квітня 2012 року, приблизно о 19:00 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля магазину «Наш край»по вул. Заводській, 7 в м. Чернівці, безпричинно, з хуліганських спонукань, розпочали словесну суперечку із потерпілим ОСОБА_4С.У ході суперечки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зневажаючи загальноприйняті норми поведінки,у присутності сторонніх громадян,виражаючи явну неповагу до суспільства, висловлювались на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, шарпали за одяг,а ОСОБА_2 наніс потерпілому удар кулаком у обличчя,заподіявши легкі тілесні ушкодження.

На вказаний вирок засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію, у якій,не оспорюючи доведеність винуватості, просив вирок змінити в частині призначеного покарання,застосувавши вимоги ст.75 КК України.Посилається на те,що страждає рядом хронічних захворювань,потребує постійної медичної допомоги.Будь-яких тяжких наслідків від його дій не настало,потерпілий претензій не має.За таких обставин вважає,що покарання,пов»язане з ізоляцією від суспільства,є надто суворим.

Вирок щодо засудженого ОСОБА_3 не оспорювався.

Заслухавши доповідача, позицію адвоката,який підтримав подану ОСОБА_2 апеляцію,думку прокурора про відсутність підстав для зміни вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає,виходячи із наступного.

Висновок суду про вчинення засудженим ОСОБА_2 злочину за обставин,викладених у вироку, ґрунтується на наявних у справі і перевірених у судовому засіданні доказах та апелянтом не оспорюється.

Кваліфікація судом дій засудженого за ч.2 ст.296 КК України є правильною.

При призначенні ОСОБА_2 покарання районний суд дотримався вимог ст..65 КК України,врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину,який є злочином середньої тяжкості, дані про особу засудженого,обставини,що обтяжують та пом»якшують покарання,в тому числі і ті,на які посилається апелянт.

Зокрема,судом враховано,що ОСОБА_2повністю визнав свою вину у вчиненому та щиро розкаявся і такі обставини пом»якшують покарання.Також районний суд зважив на те,що засуджений позитивно характеризується по місцю проживання та роботи.

Посилання апелянта на наявність ряду важких хронічних захворювань наявними у справі доказами не доводиться. Не містить підтвердження такого факту і надана захисником для огляду у ході апеляційного розгляду медична картка ОСОБА_2

Із матеріалів справи встановлено,що злочин був вчинений останнім у стані алкогольного сп»яніння і зазначена обставина правильно врахована судом першої інстанції як така,що обтяжує покарання.

Крім того,як свідчать матеріали справи,ОСОБА_2 раніше був судимий та в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин,отже не зробив для себе належних висновків.

У відповідності з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року(із наступними змінами) у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст..75 КК України.У такому випадку повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Із врахуванням викладеного, призначене районним судом покарання за своїм видом та строком у повній мірі відповідає вимогам закону,є необхідним і достатнім для виправлення засудженого.

Отже,підстав для зміни вироку та застосування вимог ст.75 КК України,а відтак і для задоволення поданої ОСОБА_2апеляції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2012 року щодо нього без змін.

Головуючий: О.О.Дембіцька

Судді: К.М.Семенюк

ОСОБА_5