Справа № 396/75/18
Провадження № 1-кп/396/65/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.
В судовому засіданні встановлено та доведено, що вироком Новоукраїнського районного суду від 22.12.2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу, у розмірі 70 (сімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисячо сто дев`яносто) гривень. 06.04.2016 року Новоукраїнським районним судом винесено ухвалу, згідно з якою ОСОБА_4 замінено покарання за вироком суду від 22.12.2014 року у вигляді штрафу на 70 годин громадських робіт. 14.04.2016 року вказана ухвала відносно ОСОБА_4 , яка набрала законної сили, направлена Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області до Новоукраїнського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції пробації для прийняття до виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 37 КВК України та п.5.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення. контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та МВС України №270/1560 від 19.12.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за №16/8615, особи, засуджені до громадських робіт, зобов`язані: додержуватися встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, а саме: сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати установлений судом строк громадських робіт, працювати на визначених для них об`єктах, відпрацьовувати установлений строк громадських робіт, з`являтися за викликом до інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до інспекції, не порушувати громадський порядок. Засудженим особам забороняється без дозволу інспекції виїжджати за межі України.
22.04.2016 заступник начальника Новоукраїнського РВ КВІ ОСОБА_5 , відповідно до вище вказаної інструкції відібрав підписку, відповідно до якої ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбаченого ч.2 ст.389 КК України. Приступити до відпрацювання громадських робіт ОСОБА_4 не міг, так-як відбував адміністративне покарання у вигляді громадських робіт. 04.07.2016 року ОСОБА_4 було видане направлення до Рівнянської сільської ради на відбування покарання у вигляді громадських робіт в кількості 70 год.
04.07.2016 року ОСОБА_4 прибув до Рівнянської сільської ради де передав направлення голові сільської ради ОСОБА_6 , в зв`язку з чим було видане розпорядження №166 від 04.07.2016 про прийняття ОСОБА_4 на відпрацювання 70 годин громадських робіт з 05.07.2016 року та призначення для здійснення контролю та проведення інструктажів з техніки безпеки із засудженим заступника сільського голови ОСОБА_7 . ОСОБА_4 був ознайомлений з графіком виходу на роботу в липні місяці 2016 року, який складений відповідальним працівником ОСОБА_7 та затверджений сільським головою ОСОБА_8 .
Відповідно до табелю виходу на роботу засудженого ОСОБА_4 останній жодного разу до Рівнянської сільської Ради на відпрацювання громадських робіт не зявився без поважних на те причин. В подальшому 08.08.2016 року ОСОБА_4 повторно було видане направлення до Рівнянської сільської ради на відбування покарання у вигляді громадських робіт в кількості 70 год. Відповідно до табелю виходу на роботу засудженого ОСОБА_4 в серпні та вересні місяці 2016 року останній жодного разу до Рівнянської сільської Ради на відпрацювання громадських робіт не з`явився, без поважних на те причин.
10.10.2017 року ОСОБА_4 повторно було видане направлення до Рівнянської сільської ради на відбування покарання у вигляді громадських робіт в кількості 70 год. Відповідно до табелю виходу на роботу, ОСОБА_4 відпрацював 8 годин із призначених 70 годин, а саме 18.10.2017 чотири години та 19.10.2017 чотири години, після чого жодного разу не з`явився до Рівнянської сільської ради для відпрацювання громадських робіт, без -поважних на те причин.
Будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, графіками виходу на роботу ОСОБА_4 в період з 05.07.2016 по 10.10.2017 та з 20.10.2017 по 10.11.2017 на території Рівнянської сільської ради не відпрацював призначені йому 62 години громадських робіт, на об`єктах відпрацювання за даний період часу був відсутній, що підтверджується актами перевірки від 28.07.2016, 30.10.2017 та 06.11.2017, які були складені заступником начальника відділу Новоукраїнського РВ з питань пробації ОСОБА_5 за участю представників Рівнянської сільської ради.
Не зважаючи на неодноразові письмові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності з боку працівників служби пробації, а саме 08.08.2016 року, 13.11.2017 року, ОСОБА_4 ухилився від відбуття громадських робіт та не відпрацював 62 години.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Вказав, що щиро кається у вчиненому та просив суворо не карати.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченого, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі, відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.389КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуєступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено злочин невеликої тяжкості за ч.2 ст.389 КК України.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття, оскільки останній в судовому засіданні розкаявся у вчиненому, обіцяв в подальшому не вчиняти правопорушень.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому за ч.2 ст.389 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у обмеження волі.
Крім цього, до призначеного покарання ОСОБА_4 слід приєднати невідбуте покарання з попереднім вироком та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків, згідно правил ст.ст. 71,72 КК України, із відповідним перерахуванням видів покарань.
Також, зважаючи на особу обвинуваченого, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи повне визнання обвинуваченим та його щире каяття у скоєному, з огляду на викладені у досудовій доповіді рекомендації, суд приходить до висновку за можливе звільнити його від відбуття покарання із випробуванням, із встановленням іспитового строку.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368,370,371,373,374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Згідно ст.ст. 71,72 КК України, до призначеного покарання шляхом повного складання покарань приєднати невідбуте покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2014 року та ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.04.2016 року, і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) днів.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_1