Справа № 755/1677/18
1-кп/755/620/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0017297 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Німеччини, м. Потсдам, українця, громадянина України, працюючого на посаді піскоструминником, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
29 грудня 2017 року, приблизно о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на четвертому поверсі першого під`їзду, де побачив малолітнього ОСОБА_6 , у якого в руках був мобільний телефон, та в нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, що належало ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 підбіг до малолітнього ОСОБА_6 , який знаходився біля вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_4 та вихопив у останнього з рук мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», вартістю 3599 гривень, у якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_1 , вартістю 30 гривень, на якій були гроші у сумі 10 гривень, після чого, з місця вчинення правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 3639 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 29 грудня 2017 року, він після роботи йшов до свого товариша й зайшов до будинку АДРЕСА_3 . Десь приблизно о 20 годині 50 хвилин, перебуваючи на четвертому поверсі, він вихопив з рук ОСОБА_6 , який знаходився біля вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_4 , мобільний телефон, з яким втік. Зокрема, зазначив, що умисел на заволодіння телефоном у нього виник раптово, коли він його побачив. У скоєному щиро каявся, прохав у судовому засіданні вибачення у потерпілого ОСОБА_4 , зазначаючи, що жалкує про скоєне, прохав суворо його не карати. Крім того, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 29.12.2017 року; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.01.2018 року; заяви потерпілого ОСОБА_4 від 19.02.2018 року про те, що останній до ОСОБА_5 , а ні моральних, а ні матеріальних претензій не має і шкода відшкодована ним у повному обсязі та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_5 , а саме: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується як працелюбний, цілеспрямований співробітник, зауважень та нарікань не надходило, раніше не судимий. Крім того, суд враховує думку потерпілого в судових дебатах, який зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував йому заподіяну шкоду у розмірі 5 тисяч гривень, тому він не має до нього ніяких претензій та просить суворо не карати.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: сумку чорного кольору, яка поміщена до поліетиленового пакету, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 , потерпілому та прокурору.

Суддя