Дата документу 27.10.2017

Справа № 334/6965/17
Провадження № 1-кс/334/1596/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Зугдіді, Грузія, грузина, громадянина Грузії, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

1) 27.06.2008 року Комінтерновським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України, до п`яти років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;

2) 24.12.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.309, ст..ст.70,71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі. Звільнений 11.10.2013 року по відбуттю покарання;

3) 10.10.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України

встановив

В провадженні слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004724 від «25» жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та перебуваючи на іспитовому строку покарання, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин:

25.10.2017 приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 2 по вул. Портова в м. Запоріжжі, де він побачив автомобіль марки «Хюндай» моделі «Тюксон» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , де у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна з вказаного автомобіля.

Реалізовуючи свої злочинні дії та усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , за допомогою каменю, який він знайшов неподалік, підійшов до вказаного автомобіля та розбив ним ліве заднє скло, таким чином потрапивши в салон автомобіля, звідки викрав наступне майно:

-чоловічу шкіряну сумку (портфель), чорного кольору, вартістю 1400 гривень, в якій знаходилось:

-дві карти пам`яті марки «Кінгстон», кожна об`ємом по 16 Гб, вартістю 200 гривень кожна на загальну суму 400 гривень;

-одна карта пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 200 гривень.

В результаті своїх умисних, злочинних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальні збитки на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За даним фактом слідчим відділом Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004724 від 25.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Органами досудового слідства встановлено, що вина ОСОБА_5 , окрім його визнання провини, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: результатами проведеного огляду місця події, показами підозрюваного, результатами проведеного слідчого експерименту, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідками.

Також встановлено, що ОСОБА_5 , ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків та усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання може переховуватися від органів досудового слідства та в подальшому від суду, чинити тиск на потерпілих, свідків, понятих і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує також ризик, що ОСОБА_5 , буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного прибутку, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому беручи до уваги вищевикладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, не має постійного джерела доходу тобто має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на свідків, експертів та інших осіб і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 , проти клопотання щодо обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просив суд застосувати до нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він повністю визнав свою провину, бажає сприяти слідству, відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду та не переховуватися від суду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 , також наполягав на застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, оскільки його підзахисний повністю визнав свою провину, бажає сприяти слідству, відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду та не переховуватися від суду.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 , та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду, крім пояснень самого підозрюваного, його вина повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: свідченням свідків, результатами проведеного огляду місця події, показами підозрюваного, результатами проведеного слідчого експерименту, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідками.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурором поза розумним сумнівом доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змогу органам досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд, оскільки не можливо буде запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семі років, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, в тому числі і до покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, що слугує підставою вважати, що ОСОБА_5 в разі обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, по даному кримінальному провадженню не проведені всі слідчі дії, а тому існує вірогідність знищення або переховування підозрюваним вказаних речей.

Вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та про неможливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених злочинів, особу та репутацію підозрюваного, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому необхідно в ухвалі зазначити, які обов`язки з передбачених ст.194 цього кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтування розміру застави та можливість її застосування.

Згідно пункту другого частини 5 ст.182 КПК України встановлено розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 7 ст.182 КПК України вказує на те, що у випадках, передбачених частинами 3-4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зі змісту частин 4, 5 ст.202 КПК України виходить, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно за розпорядженням уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою якого знаходиться підозрюваний, обвинувачений, після отримання та перевірки документа про внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою та після отримання і перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Частина 3 ст.182 КПК України зазначає, у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюється уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Таким чином відповідно до наведених статей, слідчий суддя вважає за необхідне, при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 32 000 гривень, яку він має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, після чого він може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Але у випадку невиконання вище перелічених обов`язків, застава може бути звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 27 жовтня 2017 року до 25 грудня 2017 року.

Розмір застави визначити у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 32 000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: № 1205 Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі № 1-кс/334/1596/17.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Запорізькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1