Єдиний унікальний номер 741/572/18
Провадження № 1-кс/741/164/18
У Х В А Л А

м. Носівка 24 квітня 2018 року

Слідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000099 від 18 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:
19 квітня 2018 року від слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 надійшло зазначене клопотання, яке погоджено начальником Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури та мотивоване тим, що 18 квітня 2018 року до чергової частини Носівського відділення поліції надійшло повідомлення про те, що цього ж дня близько 13 години 50 хвилин біля господарства по вул. Польова, 24, в м. Носівка Чернігівської області відбулося незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 . Власником транспортного засобу є ОСОБА_5 .

18 квітня 2018 року відомості про дане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

18 квітня 2018 року під час огляду місця події транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, після документування було вилучено до Носівському ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області на зберігання та проведення необхідних експертиз.

Слідчий та прокурор обґрунтував накладення арешту на транспортний засіб необхідністю запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та з метою забезпечення збереження речового доказу.

У судове засідання слідчий та прокурор, власник та користувач ( ОСОБА_4 ) транспортного засобу, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не з`явилися.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, розгляд клопотання проводиться без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

На підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, приходжу до наступного.

Відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000099.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що потерпілий стверджував, що придбаним ним за 23 600 грн. автомобілем незаконно заволодів ОСОБА_6 . Відразу ж після заволодіння транспортним засобом з ОСОБА_7 відбулася телефонна розмова, з якої було зрозуміло, що саме ОСОБА_8 заволодів транспортним засобом, утримує його та керує ним.

Отже, робимо висновок, що ОСОБА_8 це особа, яка має бути підозрюваним у кримінальному провадженні, а ОСОБА_9 потерпілим від незаконних дій.

Не зрозуміло чому у клопотанні слідчий вказав інформацію завідомо неправдиву, зазначив, що НЕВІДОМА особа заволоділа транспортним засобом, а прокурор погодився з нею.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

19 квітня 2018 року слідчим було визнано транспортний засіб речовим доказом.

Викладені у клопотанні обставини вказують на те, що є підстави для арешту майна, яке визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий не просив тимчасово позбавити прав ні на відчуження, ні на розпорядження, ні на/або користування майном, а прокурор погодив недолуге клопотання про арешт майна.

Слідчим не надано будь-яких даних, які б свідчили про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та необхідність проведення судово-транспортних експертиз під час досудового розслідування.

За таких обставин приходжу до висновку, що слідчий не просила в який спосіб підлягає арешту тимчасово вилучене майно, не довела, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до того, що потерпілий приховає, пошкодить, зіпсує, знищить транспортний засіб, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170, 171, 172, 173, 309, 310, 395 КПК України,

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1