Справа №127/8152/18
Провадження №1-кс/127/4013/18
11 квітня 2018 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слiдчого Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi майора полiцiї ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, раніше судимого, -
Слiдчий Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi майор полiцiї ОСОБА_6 , 10.04.2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що 08.04.2018 близько 18.20 год. за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 , який має не зняту і непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.11.2005, та його матір`ю ОСОБА_8 виникла сварка, яку почув рідний брат ОСОБА_4 ОСОБА_9 , що проживає в іншій частині того ж будинку.
Почувши сварку, ОСОБА_9 намагався увійти до частини будинку, в якій вона відбувалась, однак, ОСОБА_4 , тримаючись руками за ручку вхідних дверей зсередини, не впускав його.
Далі ОСОБА_9 таки вдалося відчинити двері та він увійшов до кухні. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті своєму братові.
Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_4 , маючи переломи кісток обох нижніх кінцівок, підповз на колінах до столу, розташованого в кухні, на якому лежав побутовий ніж, та схопив цей ніж до рук. Далі, знаходячись поряд зі своїм братом та тримаючи зазначений ніж у правій руці, ОСОБА_4 , спрямовуючи травмуючу дію в місце розташування життєво важливих органів, усвідомлюючи можливість заподіяння смерті ОСОБА_9 та бажаючи її настання, умисно наніс останньому цим ножем один удар в область грудної клітки. Внаслідок удару ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді проникаючого торакоабдомінального, тобто такого, що супроводжується одночасним порушенням цілості грудної та черевної порожнин, поранення з пораненням легеневої зв`язки та діафрагми, після чого зігнувся та вийшов з будинку.
У зв`язку зі своєчасним наданням медичної допомоги смерть ОСОБА_9 не настала.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.
09.04.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України.
Необхідно врахувати, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, офіційно не працює, тому усвідомлюючи можливу міру покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово вчиняв злочини, за що двічі вже був засуджений до позбавлення волі, проте на шлях виправлення не став. Так, підозрюваний має 4 не зняті та непогашені судимості: 1 за вчинення особливо тяжкого злочину, 2 за вчинення тяжкого злочину та 1 за вчинення злочину середньої тяжкості. Особливої уваги заслуговує те, що після відбуття покарання ОСОБА_4 вчиняв нові злочини в межах кількох місяців після звільнення з місць позбавлення волі. Так, крім зазначених злочинів, на сьогоднішній день до Вінницького міського суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Таким чином, враховуючи зазначене, існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , будучи не ізольований від суспільства, може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти нові злочини. Також, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Таким чином наявні реальні ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України.
В той же час, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
09.04.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України обґрунтована.
Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину за який законом передбачено покарання від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України є особою до якої можна застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 не працює та не має постійного джерела прибутку, не одружений, однак перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні дітей, раніше неодноразово судимий на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, а також те, що після відбуття покарання ОСОБА_4 вчиняв нові злочини в межах кількох місяців після звільнення з місць позбавлення волі, окрім вказаного злочину, станом на сьогоднішній день до Вінницького міського суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слiдчого Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi майора полiцiї ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 11 години 00 хвилин 07 травня 2018 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 07 травня 2018 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя