Справа № 206/5384/17
Провадження № 1-в/206/585/17
У Х В А Л А
06.10.2017року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,
ВСТАНОВИВ:
06.10.2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі ст. 1 у зв`язку з тим, що він має батьків 1948 року народження та 1945 року народження.
Так, з 07.09.2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року.
Згідно статті 1 вищезазначеного Закону визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;
ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленогостаттею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");
е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;
є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Згідно ст. 10 вищезазначеного Закону, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Згідно ст. 11 цього ж Закону, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення. Неявка цієї особи не зупиняє розгляду справи.

У разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія, розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання.

Судам, а також органам та установам, на які покладено підготовку матеріалів для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням цього Закону, надається право вимагати від відповідних установ необхідні відомості. Такі вимоги повинні бути виконані негайно.

Однак заявником у клопотанні не зазначено та не додано документів (копії вироку суду) з яких би вбачалось, коли саме його було засуджено.
Крім того, клопотання не містить матеріалів, які свідчать про те, що батьки засудженого не мають інших працездатних дітей, до того ж взагалі не зазначено ПІБ батьків, їх повних дат народження та місце мешкання.
З огляду на викладене, вказане клопотання необхідно повернути ОСОБА_2 для усунення недоліків.
Керуючись ст. 372 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році»,
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» повернути заявнику для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя ОСОБА_1