Справа № 477/11/18
Провадження № 1-кп/477/73/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, азербайджанця, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
05 січня 2018 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України із угодою про визнання винуватості.
Згідно обвинувального акту в червні 2016 року, всупереч міграційного законодавства, ОСОБА_5 надав невстановленій в ході досудового розслідування особі, належний йому паспорт Азербайджанської Республіки НОМЕР_1 з метою внесення недостовірних відомостей до офіційного документу, де останньому було поставлено завідомо підроблені відбитки штампів, що підтверджується даними експертного висновку № 655, про перетин кордону, а саме: «Україна 026 05 06 16 02 Харків-пасажирський 630901» на 48-ій сторінці, «Україна 025 01 08 16 02 Харків-пасажирський 630901» на 49-ій сторінці, «Україна 025 09 06 16 02 Харків-пасажирський 630901» на 49-ій сторінці, «Україна 026 04 08 16 02 Харків-пасажирський НОМЕР_2 » на 49-ій сторінці.
15.08.2017 перебуваючи у приміщенні Вітовського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в ході проведення цільових профілактичних заходів з нагляду контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, надав співробітнику оперативно-розшукового відділу Державної прикордонної служби України належний йому паспорт Республіки Азербайджан НОМЕР_1 з завідомо недостовірними вищевказаними даними.
Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Під час проведення досудового розслідування, 29 грудня 2017 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та сторони узгодили покарання: за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. Крім цього, обвинувачений зобов`язався сплатити за рішенням суду витрати на проведення судово-хімічної експертизи №655 від 06.12.2017 року в сумі 989,60 грн.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, та згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.
Захисник висловив таку ж позицію.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні також наполягав на затвердженні вищевказаної угоди про винуватість, укладеної із ОСОБА_5 29 грудня 2017 року.
Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення сторонами угоди про винуватість є добровільним та обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вірну кваліфікацію дій обвинуваченого, відповідність угоди нормам кримінального процесуального кодексу України, зокрема зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та містить визначену сторонами міру покарання, яка відповідає закону України про кримінальну відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 України, з чого суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вищевказаної угоди про винуватість.
Щодо вирішення питання про речові докази, якими у справі визнано паспорт Азербайджанської Республіки НОМЕР_1 , виданий 01.10.2014 року, на ім`я ОСОБА_5 , та який прокурор вважав за необхідне залишити при матеріалах справи відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, то дане фактично є вилученням у іноземного громадянина паспортного документу. В той же час, враховуючи, що паспорт є документом, який посвідчує особу власника та підтверджує його громадянство, а також враховуючи особливий порядок вилучення та знищення паспортного документу, приймаючи до уваги, що Україна не має повноважень на видачу паспорту іноземної держави громадянину такої держави, то залишення даного документу при матеріалах справи фактично позбавляє дану особу документу, що посвідчує його особу та є його власністю.
За такого суд вважає необхідним паспорт Азербайджанської Республіки НОМЕР_1 , виданий 01.10.2014 року, на ім`я ОСОБА_5 повернути його власнику.
Для вирішення питання щодо продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування ОСОБА_5 в Україні направити копію даного вироку до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 грудня 2017 року між прокурором Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Речові докази: паспорт Азербайджанської Республіки НОМЕР_1 , виданий 01.10.2014 року, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігається при справі, - повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області, через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, і направити до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області.

Суддя ОСОБА_1