Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3083/17
Провадження № 1-в/553/630/2017
У Х В А Л А
Іменем України
11.12.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2017 року ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, звернувся до суду з клопотанням про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі, в якому просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення терміном з 12.01.2017 року по 12.01.2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

В судове засідання представник Полтавської виправної колонії № 64 не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд клопотання у відсутність їх представника, клопотання підтримує в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що клопотання про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 . Закону України № 3413 від 26.11.2015 року, шляхом проведення перерахунку з урахуванням строку попереднього ув`язнення згідно ст. 72 КК України, подано засудженим особисто у відповідності до п. 3 розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України від 26.11.2015 року № 838- VІІ.

У відповідності до частини 1 ст. 7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження, якими передбачено, що суд при розгляді отриманого клопотання керується правилами п. 14 ст. 537, ст. 539 КПК України, оскільки ці норми Закону найбільш узгоджені з метою, яка досягається ухваленням і виконанням Закону України від 26.11.2015 року 838 VІІ.

Так, вислухавши міркування прокурора, який вказував, що заява засудженого підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з зарахуванням судами строків попереднього ув`язнення в строк відбування покарання ОСОБА_4 та підлягає до задоволення лише з дати винесення вироку від 12 січня 2017 року по дату набрання чинності даним вироком законної сили 30.05.2017 року у відповідності до розпорядження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що клопотання засудженого про застосування відносно нього вимог Закону України № 3413 від 26.11.2015 року є таким, що підлягає до частково задоволення.

Частиною 5 ст. 72 КК України, передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Закон України від 26.11.2015 року № 838 VІІІ застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом (станом на 24 грудня 2015 року) набрав чинності обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуто повністю у відповідності до п. 2 Розділу ІІ «Прикінцевих положень» даного закону.
При цьому, слід вказати, що Закон України від 26.11.2015 року № 838 VІІІ поліпшує становище особи, а тому ч.5 ст. 72 КК України в редакції цього Закону має зворотною дію в часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно ч.1 ст. 5 КК України.
Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , наданої Полтавською виправною колонією № 64, де останній відбуває покарання, вбачається, що згідно вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.01.2017 року ОСОБА_4 засуджено, за ч.2, с. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. ОСОБА_4 взято під варту негайно в залі суду.

Визначено строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Згідно ухвали Апеляційного суду м. Полтавської області від 30 травня 2017 року вирок Комсомольського районного суду Полтавської області від 12.01.2017 року - залишено без змін.

Згідно розпорядження Комсомольського районного суду Полтавської області вирок суду від 12 січня 2017 року, набрав законної сили 30 травня 2017 року.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно абзацу 4 частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838 VІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б)затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово медичної або судово психіатричної експертизи;
г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Так положенням ст. 532 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення починається з визначеної у вироку суду дати затримання особи і закінчується в день набрання вироком законної сили. Наступне перебування особи під вартою не відноситься до попереднього ув`язнення і тому подвійному зарахуванню до строку покарання не підлягає.

Так, судом встановлено, що згідно вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.01.2017 року ОСОБА_4 засуджено, за ч.2, с. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. ОСОБА_4 взято під варту негайно в залі суду.

Визначено строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Згідно ухвали Апеляційного суду м. Полтавської області від 30 травня 2017 року вирок Комсомольського районного суду Полтавської області від 12.01.2017 року - залишено без змін.

Згідно розпорядження Комсомольського районного суду Полтавської області вирок суду від 12 січня 2017 року, набрав законної сили 30 травня 2017 року.

Таким чином, судом встановлено, що до засудженого ОСОБА_4 судами першої та апеляційної інстанцій не застосовано положення ч.5 ст. 72 КК України та не враховані періоди, на які поширюється дія Закону № 838 VІІІ, а саме період перебування ОСОБА_4 під вартою з моменту взяття його під варту, в залі суду 12 січня 2017 року та до дати набрання вироку законної сили 30 травня 2017 року, в зв`язку з чим даний період підлягає зарахуванню та обчисленню у порядку ч.5 ст. 72 КК України. При цьому, слід вказати, що клопотання засудженого в частині зарахування строку відбування покарання у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України після дати набрання вироком законної сили та до кінця терміну відбування засудженим покарання по 12.01.2020 року, є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, лише в частині зарахуванню строку з моменту взяття під варту засудженого та до дати набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року за ч.2, с. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 12 січня 2017 року дати винесення вироку, та до 30 травня 2017 року, тобто до дати набрання вироком законної сили згідно розпорядження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині заяву ОСОБА_4 - відхилити за безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1