Провадження №: 1-кп/752/59/17
У Х В А Л А
23.11.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження № 0000607 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
встановила:
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В ході судового розгляду на обговорення винесено питання щодо доцільності продовження, зміни або скасування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обраних обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до приписів ст. 331 КПК України, до спливу раніше продовженого.
Прокурор просив продовжити обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, або вчинити інший злочин та можуть впливати на свідків та потерпілих.
Захисники заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, та просили змінити запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 поклався на розсуд суду, інші обвинувачені підтримали позицію захисників.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів із врахуванням їх позицій, приходить до такого висновку.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, колегія також бере до уваги, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів (ст. 12 КК України), вчинених за попередньою змовою групою осіб, обставини вчинення злочинів, а тому суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останні вчинили дії, що ставляться їм у провину, оскільки по справі лишаються не допитаними потерпілі та свідки, а тому у суду є підстави вважати, що обвинувачені можуть впливати на них. На даній стадії процесу колегією суддів встановлено, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим відсутні.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими в інкримінованому їм злочинах, майновий стан, кількість епізодів щодо вчинення яких вони притягаються до відповідальності, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.
Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Продовжуючи міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).
Крім того судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинувачених, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Так, у даному випадку діяння в яких обвинувачені обвинувачується однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Враховуючи викладене та те, що спливає двомісячний строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу, та немає реальної можливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, враховуючи необхідність відкладення судового розгляду, та відсутності даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 22.01.2018 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів
постановила:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22.01.2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в СІЗО.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Судді: ____________ ______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3