Справа № 520/3811/18
Провадження № 1-кс/520/1140/18
УХВАЛА
04.04.2018 року м.Одеса

Слідчій суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
02.04.2018 року до Київського районного суду м.Одеси звернувся слідчий СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно: земельну ділянку, площею 0.0586 га, реєстраційний номер Держреєстру 101, кадастровий номер :33:008:0048, що належить ОСОБА_7 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та на житловий будинок площею 441.3 м2, розташованого на вказаній земельній ділянці.
Слідчий мотивує клопотання тим, що в неї в провадженні перебуває кримінальне провадження №0000498 від 11.02.2017 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України за заявою потерпілої ОСОБА_4 про те, що юрист банку АКБ «Порто-Франко» ОСОБА_8 під приводом наявних у ОСОБА_4 боргових зобов`язань перед АКБ «Порто-Франко» шахрайським шляхом намагається заволодіти належним їй майном: земельною ділянкою ба житловим будинком, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий просить накласти арешт на вказане майно для запобігання можливого приховування майна, його псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні слідчий, потерпіла і її представник підтримали клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані слідчим матеріали досудового розслідування, вважає, що в задоволені клопотання необхідно відмовити. При цьому слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; що існує потреба досудового розслідування, яка виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, та не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий наданими документами не навів існування таких обставин та потреб.

Так, слідчий не довів, що названі ним об`єкти нерухомості можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. У справі протягом року її розслідування нікому не повідомлено про підозру, хоча особа, яка, нібито, вчинила замах на заволодіння чужим майном, відома. Попередня кваліфікація за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України у вказаному кримінальному провадженні явно не відповідає вартості предмету злочину земельної ділянки і будинку площею 441.3 м2. Санкція ч.1 ст.190 КК України не передбачає спеціальну конфіскацію майна. Не підтверджений також розмір шкоди, завданої потерпілій, яка перебуває в цивільно-правових відносинах із банком через боргові зобов`язання, заклавши земельну ділянку і через рішення суду - будинок предметом іпотеки в забезпечення кредиту. Через недоведеність слідчим наведених вище обставин накладення арешту на об`єкти нерухомості явно не буде відповідати розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження і негативним наслідкам арешту майна для третіх осіб.
За таких обставин слідчий суддя не вправі втручатися та обмежувати право власності третіх осіб. З огляду на вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є передчасним та не обґрунтованим, а тому в задоволені клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна: земельної ділянки та житлового будинку, в рамках кримінального провадження №0000498 від 11.02.2017 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.9 ст.309 КПК України безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області в п`ятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1