Справа № 405/1277/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням №0000263 від 07.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, без офіційного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.05.2010 р. Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

10.12.2012 р. Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ст.128 КК України до 2 років обмеження волі;

12.06.2013 р. Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі;

Ухвалою ВССУ вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.06.2013р. та Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27.08.2013р. змінено, призначено покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст..69 КК України до 4 років позбавлення волі;

28.08.2013 р. Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.122, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 27.01.2016р. по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

06.01.2017 року близько 20:00 год. ОСОБА_6 перебував навпроти будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , який йшов йому назустріч по тротуару вказаної вулиці. В цей час у ОСОБА_6 виник намір на відкрите викрадення майна належного ОСОБА_5 , поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього. З метою його реалізації, ОСОБА_6 , порівнявшись з потерпілим ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком в область підборіддя, від чого ОСОБА_5 не втримавши рівновагу впав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення майна, належного потерпілому, ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, відкрито повторно викрав з внутрішніх кишень куртки потерпілого

ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 100 грн., мобільний телефон «Nokia 1280», вартістю 282,50 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Lifecell», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після відкритого викрадення майна потерпілого, з метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_6 , наніс останньому ще декілька ударів ногою в область голови.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 382,50 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, зазначивши, що потерпілого ногами не бив і телефон з кишені не викрадав. Пояснив, що в той день коли все сталось з потерпілим ОСОБА_7 , він і ОСОБА_8 , його знайомий, йшли по вул.В.Пермська біля спортивної школи, ОСОБА_7 йшов їм назустріч. В той час коли порівнялись з ОСОБА_9 то ОСОБА_8 штовхнув потерпілого, між ними виникла сварка, він втрутився і наніс два удари потерпілому. Від цього потерпілий упав, він підійшов до потепілого і спитав чи все в порядку. Вказав, що не бачив як ОСОБА_8 забирав мобільний телефон. Приблизно через 2-3 дні ОСОБА_8 передав йому мобільний телефон і сказав, що забрав його у потерпілого. Потім ОСОБА_8 попоросив його піти зі знайомим на ім`я ОСОБА_10 у ломбард щоб заложити викрадений телефон. Він на це погодився, разом із ОСОБА_10 заходив у ломбард, де ОСОБА_10 здав телефон, він забрав у нього гроші за телефон і передав їх ОСОБА_8 . Зазначив, що коли його затримали то в поліції себе оговорив, взявши вину на себе. Ствердив, що телефон у потерпілого не забирав, про те, що телефон було викрадено у потерпілого дізнався через декілька днів.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю допустимих доказів:

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що раніше обвинуваченого не знав. 06.01.2017 року близько 20:00 год. він йшов в напрямку центра міста по вул. Верхня Пермська, в цей час йшов сніг, тому він йшов нахиливши голову. Під час руху побачив, що приблизно за 30 метрів на зустріч йому йшло двоє чоловіків. Він на них не звертав увагу та продовжив рух, порівнявшись з чоловіками, відчув удар кулаком у підборіддя. Від вказаного удару він впав і посунувся по нахилу головою вперед. Зазначив, що коли йшов по вулиці на ньому була шапка, був одягнений в куртку, яка була застебнута, в руках нічого не мав. Вказав, що у внутрішніх кишенях куртки знаходився мобільний телефон «Нокія» та гроші різними купюрами в сумі 100 грн., цигарки і запальничка. Пояснив, що коли від удару упав і посунувся то вдарився головою об огорожу, був у стані шоку, лежав на спині. Коли розплющив очі то над собою побачив обвинуваченого, який схилився над ним, в цей час звернув увагу, що на ньому розстебнута куртка, як і хто її розстібав він не бачив. Додав, що коли він розплющив очі і побачив обвинуваченого, той зразу наніс йому удар ногою в підборіддя. Після удару він його спитав: «Якщо все забрали навіщо бити?», про те, що все забрали зробив висновок через те, що була розстебнута куртка. Після цих слів отримав ще приблизно 3 удари ногою, каблуком підошви, один раз у вилицю, інші рази в підборіддя. Після цих ударів обвинувачений втік. Він, підвівшись, хотів догнати обвинуваченого, але йому було важко підніматись по нахилу до тротуару. Через деякий час це вдалось, він пішов до магазину, що біля церкви, все розповів продавцю, яка викликала поліцію. Вказав, що після того, як обвинувачений втік, перевірив кишені і побачив, що немає телефону, грошей, цигарок та запальнички. Також зазначив, що оглядав місце події разом з поліцейськими, ніяких його речей на місці виявлено не було. Додав, що коли обвинувачений його бив, то він чітко бачив його обличчя, це дійсно був обвинувачений, а не хтось інший. Від ударів відчував біль, за медичною допомогою не звертався. Пояснив, що в той час горіло освітлення на стовпах, було все добре видно. В той день після роботи, в другій половині дня випив 150 гр. коньяку. Ствердив, що коли падав куртка на ньому була застебнута. Після того, як упав і відкрив очі побачив, що куртка розстебнута, а від внутрішньої кишені куртки відходила рука обвинуваченого, потім був нанесений удар ногою і після цього він запитав: «Навіщо бити коли все забрали?». Після того, як він запитав навіщо бити, обвинувачений відповів «мовчи». Додав, що на слідстві йому було повернуто мобільний телефон, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 07.01.2017 року ОСОБА_12 йому подзвонив і попросив підійти до ломбарду, що навпроти готелю «Європа». Коли він прийшов до вказаного ломбарду то ОСОБА_12 попросив здати на його паспорт мобільний телефон «Нокія», чорного кольору. Він погодився і здав телефон до ломбарду за 100 грн., ці гроші передав ОСОБА_12 . Додав, що пізніше телефон викупив у ломбарді бо для нього була підходяща ціна. Пояснив, що вказаний телефон віддав працівникам поліції.

Протоколом огляду місця події від 06.01.2017 року з фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого на схилі біля паркану спортивного майданчика ВАТ «Обленерго» по вул. Верхня Пермська в м. Кропивницький було виявлено сліди (т.1 а.с. 92).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого, потерпілий ОСОБА_5 за рисами обличчя впізнав на фото №2 обвинуваченого ОСОБА_6 , як чоловіка, який вчинив протиправні дії щодо нього (т.1 а.с. 76).
Протоколом слідчого експерименту від 20.01.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 , який зафіксовано на електронний носій інформації, доданий до протоколу, під час якого ОСОБА_5 детально на місцевості показав яким чином щодо нього було вчинено кримінальне правопорушення (т.1 а.с.77-82).
Висновком експерта №50 від 17.02.2017 року, згідно якого встановлено вартість мобільного телефону «Nokia 1280», придбаного потерпілим ОСОБА_5 влітку 2016 року, що складає 282,50 грн. (т.1 а.с.88-91).

Повідомленням-довідкою ломбарду «Гроші тут» від 17.01.2017 року, згідно якої 07.01.2017 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заклав до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші тут», розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 20 мобільний телефон «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 (т.1 а.с. 99).

Заявою ОСОБА_11 про залучення до матеріалів кримінального провадження мобільного телефону «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , в якій зазначено, що даний мобільний телефон був наданий йому ОСОБА_6 для закладу в ломбард. (т.1 а.с.100).

Протоколом огляду предмета від 21.01.2017 року, а саме мобільного телефону «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 . (т.1 а.с.101).

Речовим доказом мобільним телефоном «Nokia 1280». (т.1 а.с.105);

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.02.2017 року з фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_5 , згідно якого серед чотирьох пред`явлених мобільних телефонів марки «Nokia», останній впізнав мобільний телефон за №2, а саме марки «Nokia 1280», як належний йому мобільний телефон. (т.1 а.с.102-103).

Протоколом перегляду відеозапису від 11.02.2017 року, під час якого було переглянуто відеозапис, відображений на диску DVD-R 4.7 GB, на якому зафіксовано запис з камер відеоспостереження ломбарду «Гроші тут», розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 20 за період часу з 18:55 год. до 19:10 год. 07.01.2017 року. (т.2 а.с.10).

Оптичним диском DVD-R 4.7 GB, дослідженим в судовому засіданні, на якому зафіксовано запис з камер відеоспостереження ломбарду «Гроші тут», розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 20 за період часу з 18:55 год. до 19:10 год. 07.01.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 разом зі свідком ОСОБА_11 заклали телефон та отримали гроші. (т.2 а.с. 9).

Протоколом слідчого експерименту від 25.02.2017 року з участю підозрюваного ОСОБА_6 , з додатком у вигляді оптичного диску DVD-R 4.7 GB, де зафіксовано, що ОСОБА_6 добровільно, у присутності понятих, вказав, як 06.01.2017 року він вчинив грабіж відносно потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с.225-227).

Оптичним диском DVD-R 4.7 GB, дослідженим в судовому засіданні, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту 25.02.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 пояснив, що взимку йому на зустріч йшов потерпілий. Він його ударив кулаком в нижню щелепу. Від удару потерпілий упав і скотився під уклін. Він підійшов до потерпілого, взяв телефон у нього і пішов. Пояснив, що удар наносив спонтанно. (т.2 а.с. 11).

У відповідності до ст.86 КПК України, суд вважає, що наведені докази отримані в порядку, встановленому нормами КПК України без істотного порушення прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_6 , гарантованих Конституцією та законами України.

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України

Доводи обвинуваченого щодо того, що він не наносив ударів ногами потерпілому та не викрадав мобільний телефон з кишені потерпілого не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Такі доводи спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 20.01.2017 року, протоколом перегляду запису з камер відеоспостереження ломбарду «Гроші тут», протоколом слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_11 та речовим доказом. Покази потерпілого щодо того, що грабіж відносно нього було вчинено із застосуванням насильства є узгодженими із дослідженими під час судового розгляду документами, а тому у суду не має сумнівів, щодо їх достовірності. Суд вважає, що доводи обвинуваченого є нічим іншим як способом захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено.

Суд прийшов до переконання, що надані стороною обвинувачення для дослідження як докази винуватості ОСОБА_6 , витяг з ЄРДР №0000263 від 07.01.2017 року (т.1 а.с.61), доручення про проведення досудового розслідування (т.1 а.с.62), постанова про прийняття кримінального провадження до свого провадження (т.1 а.с.63, 66, 69), повідомлення про початок досудового розслідування (т.1 а.с.64), постанова про відсторонення слідчого (т.1 а.с.65, 67), постанова про призначення групи слідчих (т.1 а.с.68), постанова та повідомлення про призначення групи прокурорів (т.1 а.с.70), повідомлення про призначення прокурора (т.1 а.с.71), рапорт старшого інспектора чергової частини від 06.01.2017 р. (т.1 а.с.72) не є доказами в розумінні вимог ст.99 КПК України. За таких обставин суд не давав оцінку наведеним документам, як доказам, з точки зору належності, допустимості та достовірності, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, як особа характеризується посередньо, не працюючий, проживаючий в цивільному шлюбі, без офіційного місця реєстрації, раніше неодноразово судимий, у тому числі, за аналогічний корисливий злочин, судимість у встановленому законом порядку не погашена та не знята. На обліку у КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом не визнано.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також те, що у справі не визнано пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.

З`ясовуючи питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» від 26.11.2015 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України №2046-VІІІ/18.05.2017, який набрав чинності 21.06.2017 р. до ч.5 ст.72 КК України внесено зміни, згідно яких попереднє ув`язнення зараховується судом в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 19.01.2017 р. (день затримання) по 20.06.2017 року включно.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 19.01.2017 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015року, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.01.2017 р. по 20.06.2017 р. (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати, пов`язані із залученням експерта у сумі 351 грн. 84 коп. на користь держави.
Речовий доказ мобільний телефон «Nokia 1280» №ІМЕІ: НОМЕР_1 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як йому належний.

Речові докази, що долучені до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати при справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1