Справа № 308/8170/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2017 щодо ОСОБА_6 ..
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 прибувати до слідчого та процесуального прокурора в кримінальному провадженні, суду за першим викликом; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України йі в`їзд в Україну.
Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті. Крім того, ухвала слідчого судді мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем постійного проживання, має ряд нагород за значний внесок
у розвиток фізичної культури міста та участь у змаганнях, а тому доводи слідчого та прокурора про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта в цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором жодним доказом не доведено. Також, прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом із тим, слідчий судя, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, і за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, прийшов до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.
У подальшому, у невстановлений слідством час, указані громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, та з метою створення приміщення для вирощування, тобто виробництва нарокотичних засобів, а саме вирощування наркотичної рослини канабісу, придбали спеціальне електричне та вентиляційне обладнання, інше обладнання для контролю за температурним та світловим режимом у приміщенні для створення сприятливих умов для вирощування канабісу, а також закупили насіння канабісу, яке посіяли у приміщенні та почали вирощувати зазначені рослини.
Під час проведення вказаного обшуку співробітниками Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в незареєстрованому будинковолодінні на вказаній земельній ділянці, було виявлено сироростучі рослини канабісу наркотичної рослини.
З огляду на викладене, працівники поліції, з метою укриття тяжкого злочину, з використанням службового становища, з корисною метою, маючи на меті протиправне збагачення, стали вимагати у громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які були виявлені ними у вказаному приміщенні, неправомірну вигоду в розмірі 50 000 доларів США.
Того ж дня, тобто 16.08.2017, один із працівників поліції, а саме ОСОБА_14 отримав від невстановленої слідством особи, яка являється знайомим ОСОБА_11 , неправомірну вигоду в розмірі 20 000 доларів США за те, що ними не будуть складатись процесуальні документи про виявлення та вилучення наркотичних рослин, а вказані особи не будуть притягнуті до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
У той же час, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за виробництво наркотичних засобів, зранку 17.08.2017, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 знищили посіви канабісу, а рослини викинули на земельну ділянку поблизу домоволодіння.
Таким чином, на даний час встановлені достатні відомості, що свідчать про наявність у діяннях ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 19.08.2017 - скасувати, як незаконну та необґрунтовану. Клопотання слідчого задовольнити, обрати щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 ч.2 ст.317 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Указує, що ОСОБА_6 перебуваючи під домашнім арештом, через працівників міліції, анкетні данні яких під час досудового розслідування ще не встановлені, та які діяли за попередньою змовою разом зі старшим слідчим СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 та отримали від ОСОБА_15 та ОСОБА_11 незаконну грошову винагороду за укриття скоєного ними злочину, буде незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, указує, що колеги та друзі затриманого слідчого ОСОБА_12 , які з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та маючи зв`язки із друзями та колегами із числа працівників поліції Виноградівського відділення поліції, яким достеменно відоме місце мешкання підозрюваного ОСОБА_11 , його родичів та коло їх спілкування, можуть особисто на прохання ОСОБА_15 або через інших осіб чинити тиск на ОСОБА_11 , який хоча і має статус підозрюваного, своїми показаннями можуть викрити ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а ОСОБА_12 та інших працівників поліції Виноградівського відділення поліції у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. За таких обставин уважає обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_6 як особисто так і через працівників поліції може чинити тиск на інших співучасників, свідків, експерта або в інший спосіб перешкоджати провадженню. Указує також на те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не врахував відомості, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_16 ніде не працює і не має офіційних джерел доходів, не одружений, та не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб.
У запереченні на апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_6 , посилаючись на практику ЄСПЛ та Конвенцію про захист прав і основоположних свобод 1950 року, погоджується з рішенням слідчого судді про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та вказує на безпідставність та необґрунтованість поданої прокурором апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за таких підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування 18.08.2017 у встановленому ст.ст. 276, 277, 278 КПК України порядку, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є недостатніми для переконання, що жоден і більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Пунктом «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, установленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування саме такого запобіжного заходу.
Слідчий суддя у своїй ухвалі встановив, що матеріалами клопотання доводяться обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, а також встановив наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування .
Проте, прокурором, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 4, ч.1 ст.177 КПК України, а тому колегія суддів уважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.
Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки під час апеляційного розгляду таких підстав також прокурором не доведено.
Необхідності обмеження права ОСОБА_6 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді
домашнього арешту цілодобово залишити без змін, оскільки, саме, такий запобіжний захід на думку апеляційного суду, у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду судового провадження, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Процесуальних порушень, які б могли відповідно до вимог ст.412 КПК України, слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Оскільки прокурором не було доведено обставин того, що до ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що не суперечить положенням ст.ст. 178, 194 цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.
Інші доводи наведені в апеляційній скарзі та в поясненнях прокурора не підтверджені жодними належними письмовими доказами й не є підставами для скасування чи зміни ухвали слідчого судді.
При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2017 щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: