Справа № 442/6891/17
Провадження № 1-кп/442/412/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001942 від 22.09.2017 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст. 185 КК України,
- з участю прокурора ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
22.09.2017 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території саду (земельної ділянки), що належить фермерському господарству «Ромалін», розташованого за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с.Рихтиичі, вул.Будівельна, 1А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом самовільного зривання з дерев та поміщення у заздалегідь підготовлений поліпропіленовий мішок білого кольору, намагався таємно викрасти яблука резистентного сорту «Сіріус», загальною масою 20,556 кілограм, вартістю 411 грн. 12 коп. та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак з причин, які не залежали від його волі, злочин не було закінчено, оскільки був затриманий на виході із саду працівником фермерського господарства.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Щодо міри покарання обвинуваченому, покладається на думку суду.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч.1 ст.185 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15- ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), так як виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
З урахуванням наведеного, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речовий доказ: мішок білого кольору з яблуками сорту «Сіріус», загальною масою 20,556 кілограм залишити фермерському господарству «Ромалін», як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1