Справа № 588/1173/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2018 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

його представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження № 0000293 від 05 липня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, громадянина України, що має середню професійну освіту, працює водієм ТДВ «Маяк», жонатого, що проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 21 червня 2017 року, близько 15 год., в с. Боромля Тростянецького району Сумської області, перебуваючи на літньому майданчику кафе «Козацький затишок», після вживання спиртних напоїв, під час сварки з ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, умисно наніс один удар головою в область носа та зубів останнього, внаслідок чого спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді неповного травматичного вивиху обох других зубів нижньої щелепи та перелому кісток носа.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість заперечив, зазначивши, що 21.06.2017 він дійсно перебував у барі «Козацький затишок» в с. Боромля, де поминали його колегу по роботі. Разом з іншими він вийшов на літній майданчик, де в цей час стояв ОСОБА_9 з пляшкою пива в лівій руці, якою він розмахував та нецензурно виражався щодо невизначеного кола осіб, а після того, які він зробив зауваження, і щодо нього. Під час цієї розмови, потерпілий підійшов до нього та, розмахуючи пляшкою, замахнувся у бік його голови. Він рукою блокував руку потерпілого, після чого подався вперед, бо перечепився, і в цей час лобом штовхнув потерпілого в лоб, внаслідок чого той упав і він упав разом з ним. Відразу вони обоє підвелися, крові на обличчі потерпілого він не бачив. Потерпілий продовжував виказувати незадоволення, кричав, що викличе поліцію, однак він пішов з майданчика. Не мав наміру наносити потерпілому тілесні ушкодження і від його поштовху такі тілесні ушкодження не могли утворитися.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 , виходячи з наступного.

Так, потерпілий суду пояснив, що 21.06.2017 близько 14-14.30 год. зайшов у кафе «Козацький затишок», придбав пляшку безалкогольного пива та пив його на літньому майданчику. На майданчик вийшов обвинувачений, який був у стані сп`яніння. В той час під навісом сиділи дівчата, які вживали спиртні напої. Обвинувачений підійшов, став запитувати його про дівчат, а він порадив йому звернутися безпосередньо до дівчат. Тоді обвинувачений різко вдарив його головою в область обличчя на рівні носа, він впав, вдарився, втратив свідомість. Коли прийшов до тями, побачив, що був закривавлений. Від удару був розбитий ніс, зуби. Викликали автомобіль «Швидкої допомоги», запропонували пройти лікування в лікарні, однак відмовився. Звертався до лікаря, однак повідомили, що операція на зламаному носі коштуватиме 10 тис. грн., а тому операцію він зробив у м. Баку. Внаслідок дій обвинуваченого йому заподіяна як матеріальна шкода так і моральна. Так, коли він впав від удару обвинуваченого, з його кишені випав телефон, який він нещодавно придбав. Його ремонт коштував 2150 грн. Крім того, лікування зубів коштує 3900 грн. Був змушений витрачати кошти на лікування, тривалий час відчував біль, відвідував лікарів. Деякий час йому було соромно виходити на вулицю, в зв`язку з чим переніс моральні страждання.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 21.06.2017 після обіду були на поминках в кафе «Козацький затишок». Разом з іншими, вийшли з приміщення кафе на територію літнього майданчика. Там був присутній потерпілий, який пив пиво і вів себе некоректно, а саме хвалився перснем, що він «багатий» серед «колгоспників», говорив загалом, не щодо конкретної особи, однак його вислови були образливими. ОСОБА_7 зробив потерпілому зауваження. Між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт. Потерпілий жестикулював руками, при цьому в руках тримав пляшку пива. В цей час він особисто стояв зі спини ОСОБА_7 , однак по рухам останнього зробив для себе висновок, що ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_4 . Той впав, потім самостійно піднявся. ОСОБА_7 вони сказали: «Досить, пішли» і вони пішли з майданчику.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що були поминки в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Разом з іншими людьми вийшли на літній майданчик. Там ОСОБА_9 пив пиво. ОСОБА_9 нецензурно виражався, ОСОБА_7 зробив йому зауваження і тоді ОСОБА_9 став виражатися вже на адресу ОСОБА_12 . Між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбулася словесна перепалка, потім ОСОБА_9 заніс руку, в якій була пляшка і ОСОБА_7 штовхнув його головою в обличчя. ОСОБА_9 впав на сідниці. Пляшка впала та розбилася. Вони сказали ОСОБА_7 : «Досить, пішли» і пішли з майданчику. Ушкодження у ОСОБА_4 він не бачив, а також не може сказати, чи була у нього кров.

Відповідно до висновку експерта за наслідками проведення судово-медичної експертизи № 46 від 07.07.2017, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді садна по формі наближеного до овального в лобній ділянці по центру в стадії пігментації, розміром 4,2х2,5 см; по зовнішній поверхні між фалангового суглоба першого пальця правої кисті садно невизначеної форми в стадії епітелізації, розміром 1х1 см, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і могли утворитися в період часу, вказаний у постанові. Утворення садна в області лоба внаслідок одного удару головою малоймовірне, дане ушкодження могло утворитися внаслідок падіння на тротуарну плитку.

Відповідно до висновку експерта за наслідками проведення судово-медичної експертизи № 49 від 10.07.2017, враховуючи дані медичної документації у ОСОБА_4 маються легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: неповний травматичний вивих обох зубів нижньої щелепи, перелом кісток носа.

Відповідно до висновку експерта за наслідками проведення судово-медичної експертизи № 64 від 31.08.2017, механізм отримання тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту відповідає в повному обсязі, а саме: садно в області лоба могло утворитися внаслідок падіння на плитку, решта тілесних ушкоджень могли утворитися внаслідок одного удару головою.

Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 31.08.2017 за участю потерпілого ОСОБА_4 зафіксовані його покази щодо обставин отримання тілесних ушкоджень, а саме потерпілий пояснив, що 21.06.2017 близько 15 год. на літньому майданчику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 завдав йому удару лобом в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_9 впав, втратив свідомість. Коли прийшов до тями, на лобі малося садно, яке він отримав від падіння на підлогу.

Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 31.08.2017 за участю обвинуваченого ОСОБА_7 зафіксовані його покази щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень, а саме обвинувачений пояснив, що 21.06.2017 близько 15 год. він вийшов з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на територію літнього майданчику, де знаходився мешканець с. Боромля ОСОБА_4 . Між ними виникла сварка, ОСОБА_4 замахнувся рукою, в якій була пляшка пива, він відвів руку ОСОБА_4 та завдав йому удару головою в область обличчя.

Таким чином, потерпілий і свідки підтверджують факт виникнення сварки та факт нанесення удару обвинуваченим в область обличчя потерпілого.

Висновком експертизи підтверджується виявлення у потерпілого ушкоджень у виді перелому кісток носа та неповного травматичного вивиху других зубів нижньої щелепи, які могли утворитися від одного удару головою, механізм якого зазначений потерпілим під час проведення слідчого експерименту.

Твердження обвинуваченого, що він не мав умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень і не наносив навмисного удару в область обличчя потерпілого спростовуються як показами потерпілого, які підтверджені висновком судово-медичної експертизи, так і показами свідків, які зазначили, що обвинувачений головою вдарив в обличчя потерпілого, а також поясненнями обвинуваченого під час слідчого експерименту, коли він пояснив, що штовхнув потерпілого в обличчя після відведення його руки з пляшкою. Крім того, між потерпілим і обвинуваченим розгортався конфлікт, і це свідчить про спрямованість дій обвинуваченого на отримання переваги над потерпілим для доведення правоти своєї позиції, а тому свідчить саме про умисне завдання удару.

Отже, оцінивши кожен з досліджених доказів з точки зору їх належності та допустимості, а їх сукупність з точки зору взаємозв`язку та достатності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд приймає до уваги зазначені обставини, враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має постійне місце роботи, враховуючи позицію потерпілого, який наполягає на призначенні суворого покарання, а також висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, і виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, дійшов висновку про призначення покарання у виді виправних робіт, як покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Від обвинуваченого надійшла заява про застосування щодо нього акту амністії та звільнення його від відбування призначеного покарання.

Захисник підтримав заяву.

Прокурор, потерпілий та його представник не заперечували проти застосування щодо обвинуваченого акту амністії та звільнення його від відбування покарання.

Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_7 є батьком малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 06.08.2007 року Боромлянською сільрадою Тростянецького району Сумської області.

Таким чином, оскільки на час вчинення злочину ОСОБА_7 має малолітнього сина, щодо якого не позбавлений батьківських прав, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілим заявлений цивільний позов про відшкодування 6050 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 2000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Зазначає, що під час падіння внаслідок протиправних дій обвинуваченого був пошкоджений його мобільний телефон марки «QLIKITEL k6000Pro», на ремонт якого він витратив 2150 грн. Для лікування та протезування зубів необхідно витратити 3900 грн. В м. Баку для лікування деформованого носа він витратив близько 4000 грн. Крім того, зазнав втрат немайнового характеру, спричинених моральними та фізичними стражданнями , які позначили негативні зміни у житті: думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, перенесення фізичного болю, що супроводжувалося почуттям приниженої гідності, тривоги, страху за здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 5 та ч. 7 ст. 128, ст. 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Оцінюючи надані позивачем в підтвердження понесених матеріальних затрат докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Потерпілим не надано доказів в підтвердження спричинення шкоди його телефону неправомірними діями обвинуваченого.

Також не може слугувати доказом фактично понесених матеріальних затрат довідка лікаря стоматолога про вартість лікування та протезування зубів.

Інших доказів потерпілим не надано.

Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілого, суд приймає до уваги, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого переніс фізичний біль та моральні страждання, однак суд приймає до уваги, що поведінка потерпілого сприяла розвитку конфлікту, а тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, яка має бути застосована, підлягають до задоволення також вимоги щодо відшкодування правничої допомоги, оскільки її розмір підтверджений умовами угоди, актом прийняття виконаних робіт та розрахунковою квитанцією.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в доход держави.

На підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 ( дві тисячі ) гривень та 2000 ( дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог відмовити за недоведеністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1