Постанова
Іменем України

03 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 514/1611/16-к
провадження № 51-2336 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2016 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого Тарутинського відділення поліції Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, котрий здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 від 11 квітня 2013 року, яка виразилася у неналежному розгляді клопотання про проведення слідчих дій у вигляді призначення повторної судово-медичної експертизи.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду зі скаргою на зазначену ухвалу слідчого судді.
28 грудня 2016 року ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_6 повернуто її апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) у зв`язку з поданням апеляційної скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і відсутністю порушеного особою питання про його поновлення.
Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді після спливу п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно повернув її скаргу, оскільки вона подана в межах п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді, а саме в день отримання рішення суду першої інстанції прийнятого за результатами розгляду її скарги на бездіяльність слідчого про час та місце розгляду якої, вона належним чином повідомлена не була.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор вважав касаційну скаргу обґрунтованою і просив її задовольнити, скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 4 ст.424 КПК ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають, а тому не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Разом з тим, доводи ОСОБА_6 про незаконність ухвали апеляційного суду про повернення її апеляційної скарги, на думку Верховного Суду, є обґрунтованими.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право на справедливий суд, що включає в себе, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції Україниі як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.
Згідно з вимогами ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення, якщо воно було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року про відмову в задоволенні скарги останньої на бездіяльність слідчого Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області було винесено без виклику скаржника. Отже, за вказаною нормою процесуального закону строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 цієї ухвали обчислюється з моменту отримання нею копії ухвали слідчого судді. Зі змісту ухвали апеляційного суду убачається, що ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді 22 грудня 2016 року.
Однак, повертаючи скаргу ОСОБА_6 , суддя апеляційного суду, не дивлячись на положення ч. 7 ст. 173 КПК, відповідно до яких копія ухвали слідчого судді надсилається заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення, не звернув уваги на наявні в матеріалах провадження відомості електронного повідомлення про отримання ухвали, згідно яких рішення слідчого судді від 16 грудня 2016 року направлено ОСОБА_6 електронною поштою лише 21 грудня 2016 року, з котрим вона ознайомилася 22 грудня 2016 року.
За таких обставин, суд апеляційного суду не мав переконливих підстав стверджувати, що ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою до суду з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК.
Отже, рішення судді апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 3 ст.399 КПК, є передчасним та необгрунтованим, таким що позбавляє ОСОБА_6 права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і значно обмежує права заявниці на доступ до правосуддя.
Таким чином, суддею апеляційного суду було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПКслід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на викладене оскаржувану ухвалу судді апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст.438 КПК та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і умотивоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2016 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3