Єдиний унікальний номер 728/861/17
Номер провадження 1-кп/728/6/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі:
секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 26 листопада 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює, освіта базова вища, одружений, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК)

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1.25 листопада 2016 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки „ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Батуринській м. Бахмач Чернігівської області в напрямку с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, порушив вимоги пункту 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, проявив неуважність та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку, ближче до правого краю проїзної частини та в подальшому з місця пригоди зник.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та кінцівок, а саме, відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, субарахноїдального крововиливу, масивного синця на потилиці з крововиливом в м`язо-шкіряний лоскут в потиличній ділянці та садна в ділянці лівого колінного суглобу, які в своєму комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній загинув на місці події.
Порушення водієм ОСОБА_4 пунктів 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, стало причиною та умовою виникнення та настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
2.Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) не визнав та пояснив, що під час руху 25 листопада 2016 року по вулиці Батуринській в напрямку с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області на вулиці було темно, під час руху, приблизно за 20-30 метрів він побачив велосипедиста ОСОБА_10 , і так, як останній рухався, як усі велосипедисти обвинувачений прийняв в ліву сторону, але приблизно за 10 метрів велосипедист здійснив різкий рух вліво і ОСОБА_4 не встиг загальмувати, після чого обвинувачений злякався і зник з місця пригоди.
Також, ОСОБА_4 пояснив, що він рухався зі швидкістю 50-55 км/год, під час руху за ним їхали транспортні засоби, саме після маневру велосипедиста відбувся контакт і ОСОБА_4 не застосовував екстреного гальмування.

ОСОБА_4 вважає, що саме велосипедист порушив правила дорожнього руху, оскільки знаходився в нетверезому стані.
ОСОБА_4 зазначив, що частково відшкодував грошові кошти потерпілим, оскільки жалкує, що сталась така ситуація, але заявлений цивільний позов не визнає.
ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
3.Показання потерпілої ОСОБА_6 , яка була допитана в судовому засіданні і яка пояснила, що померлий ОСОБА_10 був її чоловіком.

25 листопада 2016 року він близько 17 години поїхав в м. Бахмач забрати велосипед. Пізніше їй зателефонували і повідомили, що трапилась дорожньо-транспортна пригода і ОСОБА_10 помер.

Потерпіла висловила позицію, що обвинуваченого необхідно наказати дуже суворо і позбавити його волі та водійських прав. При цьому, він не звертався із вибаченнями і відшкодуванням шкоди, лише його мати заплатила 21000 грн. 00 коп. (двадцять одну тисячу гривень 00 копійок).

4.Показання допитаного потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що померлий ОСОБА_10 був його рідним братом і вони були в дуже близьких відносинах.

Потерпілий пояснив, що померлий брат був гарним водієм, при цьому, обставини дорожньо-транспортної пригод ОСОБА_7 не відомі, вважав за необхідне, щоб обвинуваченому призначили покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років та позбавити його водійських прав.

5.Показання допитаного в якості свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що в кінці 2016 року, в листопаді, в темну пору дня, приблизно о 17 годині він їхав з роботи по особистих справах по вулиці Батуринській м. Бахмач Чернігівської області і побачив, що на дорозі лежить людина, у зв`язку із чим викликав поліцію та надав відповідні пояснення.

Також, свідок пояснив, що під час руху попереду нього транспортних засобів не було, самої дорожньо-транспортної пригоди він не бачив, але бачив як рухались велосипедисти по дорозі.

На місці пригоди ще був один чоловік, потерпілий лежав біля краю проїжджої частини з права на узбіччі біля асфальту.

6.Показання свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він в кінці 2016 року рухався на транспортному засобі по вулиці Батуринській в сторону м. Бахмач Чернігівської області.

Приблизно за 100-150 метрів він побачив машину, швидкість якої була не дуже високою, свідок побачив як права сторона фар яскраво засвітилась і потухла, машина не зупинилась і поїхала прямо, не змінюючи напрямок руху.

Під`їхавши ближче до місця пригоди, ОСОБА_13 побачив як на проїжджій частині лежала людина, потім під`їхала інша машина і було викликано поліцію.

7.Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 листопада 2016 року (а.с.к.п.7-11) в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК).

Так, при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась по вулиці Батуринській м. Бахмач Чернігівської області встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, складено її схему, визначено положення транспортного засобу.

8.Протокол огляду транспортного засобу від 25 листопада 2016 року (а.с.к.п.25-27) в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК.

Так, при огляді велосипеда марки „Аіст встановлено, що у ньому деформовано заднє колесо, задній брудозахисний щиток та задній багажник, звернуто сидіння.

9.Протокол огляду місця події огляду транспортного засобу від 25 листопада 2016 року (а.с.к.п. 30-31) в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК.

Так, при огляді транспортного засобу марки „ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено, що даний транспортний засіб має механічні пошкодження та сліди тертя; всі прилади знаходяться в робочому стані; складена відповідна фототаблиця.

10.Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 74 від 25 листопада 2016 року (а.с.к.п.53), який відповідно до статті 84 КПК містить у собі інформацію, що має значення для кримінального провадження та підлягає доказуванню, зокрема згідно якого у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено, тверезий.

11.Висновок експерта № 2398 (а.с.к.п. 82), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким при судово-токсилогічній експертизі крові, надісланої від громадянина ОСОБА_4 етанол не виявлений.

12.Висновок експерта № 116 від 26 листопада 2016 року (а.с.к.п.86-88), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким на трупі ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та кінцівок:

?відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, субарахноїдального крововиливу, масивного синця на потилиці з крововиливом в м`язо-шкіряний лоскут в потиличній ділянці;

?садно в ділянці лівого колінного суглобу.

Всі тілесні ушкодження утворилися в результаті ударних дій тупих предметів з прикладанням травмуючих сил в ділянки розташування зовнішніх ушкоджень, що підтверджується власно характером зовнішніх та внутрішніх ушкоджень.

Всі виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження утворилися за життя, одномоментно, або майже одномоментно, в короткий проміжок часу та прижиттєво (до настання смерті ОСОБА_10 ), який вимірюється секундами. Зважаючи на особливості наявності тілесних ушкоджень, характер та локалізація тілесних ушкоджень, а також конкретні обставини пригоди, можна стверджувати про те, що вони виникли при обставинах та в термін, як вказано в постанові, під час дорожньо-транспортної пригоди, при русі потерпілого на велосипеді з подальшим падінням на дорожнє покриття після удару автомобілем.

Враховуючи те, що всі вищеописані тілесні ушкодження зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди в сукупності за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення та викликали смерть відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

При судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етанол в концентрації 3,6 г/л, а в сечі 3,1 г/л, що відносно живої людини могло відповідати сильній ступені алкогольного отруєння.

Виходячи із ступеню розвитку ранніх трупних явищ, смерть настала до 13-14 годин до початку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 о 7 год.).

Кров ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютініном анти А за ізосерологічною системою АВО крові.

Вказана вище відкрита черепно-мозкова травма з переломом основи черепа та забоєм головного мозку це тяжка травма, тому, найбільш ймовірно, що навіть при наданні потерпілому негайної кваліфікованої медичної допомоги він би помер, а помер він на протязі лічених хвилин, на що вказує незначний набряк головного мозку (сліди здавлення від отвору великого потиличного отвору та крил основних кісток відсутні ).

Травмуюча сила в момент первинного контакту була направлена по направленню руху.

13.Висновок експерта № 632 від 20 лютого 2017 року (а.с.к.п.97-103), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким на момент проведення експертного огляду робочого гальма система автомобіля „ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась у технічно - працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні вихідні параметри.

Гальмівна система автомобіля „ВАЗ-2107 знаходилась в технічному працездатному стані, при якому вона здатна виконувати задані функції, зберігаючи при цьому значення основних вихідних параметрів в межах, встановлених нормативно-технічною документацією.

На момент проведення експертного огляду система рульового керування автомобіля „ВАЗ -2107 д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась у технічно працездатному стані, при якому відсутні будь-які несправності, що впливають на її основні вихідні параметри.

Система рульового керування автомобіля „ВАЗ-2107 на момент огляду знаходилась у технічно працездатному стані, при якому вона здатна виконувати задані функції, зберігаючи при цьому значення основних вихідних параметрів в межах, встановлених нормативно-технічною документацією.

Система зовнішнього освітлення автомобіля „ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться у технічно несправному і частковому відмовному стані, але у функціонально придатному стані. Несправність полягає у руйнуванні оптичного елементу правого блоку фари. Несправність оптичного елементу має аварійний характер і виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди.

14.Висновок експерта № 631 від 24 лютого 2017 року (а.с.к.п.114-123), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким первинний контакт відбувся між передньою частиною переднього бамперу на відстані 28-33 см. від правого краю бампера автомобіля „ВАЗ -2107 д.н.з. НОМЕР_1 з задньою частиною велосипеда „Аіст номер рами НОМЕР_2 (заднє колесо, щиток заднього колеса, стійки заднього речового багажника).

Кут між повздовжньою віссю автомобіля „ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 і повздовжньою віссю велосипеда „Аіст номер рами НОМЕР_2 на момент первинного контакту становив 333 ± 5.

Встановити конкретне місце зіткнення між автомобілем „ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 і велосипедом „Аіст номер рами НОМЕР_2 , з установленням розмірних параметрів відносно елементів дороги та будь яких стаціонарних об`єктів, експертним шляхом не представляється можливим.

По розташуванню об`єктів, зафіксованих в схемі на смузі руху від м. Бахмач в напрямку до с. Бахмач 2 і на правій обочині, то можливо дійти висновку, зіткнення між автомобілем „ВАЗ і велосипедом відбулось на смузі руху від м. Бахмач в напрямку до с. Бахмач 2.

15.Протокол проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2016 року, який було проведено в порядку передбаченому статтею 240 КПК, і в якому докладно викладені умови і результати слідчого експерименту, було перевірено та уточнено відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_4 показав та пояснив, що 25 листопада 2016 року близько 17 години 50 хвилин він рухався по вулиці Батуринській м. Бахмач в напрямку с. Бахмач н автомобілі марки „ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 зі швидкістю близько 50-60 км/год. І тільки проїхавши автозаправочну станцію „Голд-Нафта він помітив, що в попутньому напрямку рухається велосипедист. І в один момент даний велосипедист вильнув ліворуч, а потім різко праворуч і в цей момент його автомобіль зіткнувся з велосипедистом. Все так відбулось швидко, що він навіть не встиг загальмувати. Злякавшись та знаходячись в шоковому стані він, не зупиняючись, поїхав в напрямку дому та заховав автомобіль біля лісу, щоб ніхто не дізнався про дану пригоду.

Вказані показання ОСОБА_4 були перевірені Судом в судовому засіданні.
Також, було вчинено дії для встановлення швидкості автомобіля, видимості елементів дороги та швидкості велосипедиста, що було відображено в даному протоколі.

16.Висновок експерта № 174 від 24 квітня 2017 року (а.с.к.п.136-140), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно з яким:

?В умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, за умов прийняття заданого в постанові моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ з моменту початку зміни напрямку руху велосипедиста, визначити технічну можливість водія автомобіля ВАЗ, шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування, уникнути зіткнення з велосипедом, тобто шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, неможливо через отримання взаємовиключних висновків при проведенні розрахунків та порівняння їх результатів.

В порядку статті 69 КПК, слід зазначити, що в умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, за умов прийняття моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ з експертної практики з моменту відкриття видимості велосипедиста на відстані 47 м, водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення з велосипедом, тобто шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

?В умовах місця викладених в постанові водій автомобіля ВАЗ повинен був діяти у відповідності до технічних вимог пункту 12.4, пункту 12.2., пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця викладених в постанові, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля ВАЗ щодо вибору швидкості руху керованого автомобіля 50 км/год не вбачається невідповідності технічним вимогам пункту 12.4, пункту 12.2 Правил дорожнього руху України, а в діях щодо незастосування заходів для уникнення зіткнення з велосипедом, вбачається невідповідність технічним вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, відповісти на питання в частині оцінки дій велосипедиста на відповідність вимогам Правил дорожнього руху України, неможливо через те, що така оцінка завідомо виходить за межі спеціальних пізнань в галузі судової інженерно-транспортної експертизи.

В умовах місця події комплексна юридична оцінка дій велосипедиста на відповідність вимогам Правил дорожнього руху України може бути надана самостійно юридичними органами без застосування спеціальних пізнань в галузі судової інженерно-транспортної експертизи.

17.Експерт ОСОБА_14 допитаний в режимі відеоконференції, в судовому засіданні, роз`яснюючи висновок експерта від 24 квітня 2017 року № 174 пояснив, що він підтримує надані ним висновки.

Відповідь щодо поведінки велосипедиста виходить за межі його знань і що детально було розкриту у відповідному висновку.

Даючи висновки він керувався матеріалами кримінального провадження, які були надані на дослідження.

18.Висновок експерта № 1-08 Е (17) від 18 серпня 2017 року (а.с.122-133), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким в умовах події та обставинах, вказаних у заяві на проведення даної експертизи, водій автомобіля ВАЗ - 2107 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_10 , що рухався по його смузі руху у попутному напрямку шляхом одноосібного виконання Правил дорожнього руху України, а саме положень пунктів 12.3, 13.3 з моменту настання видимості велосипеда для водія автомобіля (моменту виявлення перешкоди для руху).

В умовах пригоди, дорожній обстановці, обставинах, вказаних у заяві про проведення даної експертизи, наданих матеріалах кримінального провадження, виходячи з технічних вимог Правил дорожнього руху України, водію автомобіля ВАЗ-2107 н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_15 необхідно було діяти у відповідності з положеннями пунктів 12.2, 12.3, 12.4, 13.3 Правил дорожнього руху України. За вказаних умов, дії водія автомобіля не суперечили пунктам 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, не відповідали вимогам пунктів 12.3, 13.3. Однак, як встановлено при розгляді питання № 1, за вказаних умов та обставин водій автомобіля міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення з велосипедом шляхом одноосібного виконання вимог пунктів 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України з моменту настання видимості велосипеда для водія автомобіля.

Для визначення яким чином в дорожньо-транспортній ситуації, що вказана в заяві на проведення даної експертизи, повинен був діяти велосипедист ОСОБА_10 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, чи відповідали його дії цим вимогам спеціальні пізнання в галузі автотехнічних досліджень не потрібні. Відповідь на дане питання може бути надана слідством, судом на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності з урахуванням відповідних вимог Правил дорожнього руху України, в тому числі пунктів 6.8, 6.6 (а) та 10.1.

19. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 роз`яснюючи висновок експерта від 18 серпня 2017 року № 1-08Е (17) пояснив, що за обставинами справи, які були вказані в заяві про проведення експертизи обвинувачений міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення з велосипедом.

В даній ситуації він повинен був здійснити безпечний об`їзд або застосувати екстрене гальмування, визначитись з тим, які дії йому необхідно вчиняти, виходячи з вихідних даних, водій повинен був за 47 метрів (початку видимості перешкоди).

Проте, в даній ситуації випередження не є безпечним, якби водій застосував гальмування, він зменшив би швидкість і міг би уникнути зіткнення.

20.Також, в судовому засіданні були дослідженні докази, які характеризують особу обвинуваченого та докази надані потерпілими в обґрунтування цивільного позову, зміст яких буде враховано нижче (див. пункти 30, 34).
ІV. Оцінка Суду.
21.Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною другою статті 286 КК Суду надано такі докази: показання потерпілої ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 листопада 2016 року, протокол огляду транспортного засобу від 25 листопада 2016 року, протокол огляду місця події огляду транспортного засобу від 25 листопада 2016 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 74 від 25 листопада 2016 року, висновок експерта № 2398, висновок експерта № 116, висновок експерта № 632 від 20 лютого 2017 року, висновок експерта № 631 від 24 лютого 2017 року, протокол проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2016 року, висновок експерта № 174 від 24 квітня 2017 року.

22.З іншої сторони обвинуваченим та його захисником в підтвердження невинуватості ОСОБА_4 надано заперечувальні показання, наголошено на незаконності висновоку експерта № 174 від 24 квітня 2017 року, надано висновок експерта № 1-08 Е (17) від 18 серпня 2017 року, за їх клопотанням були допитані експерти ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .

23.Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує:
23.1 Сторони кримінального провадження не заперечували, що 25 листопада 2016 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки „ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Батуринській м. Бахмач Чернігівської області в напрямку с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку.

Також, не має заперечень, що в цей день ОСОБА_10 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі обвинуваченого отримав тілесні ушкодження та помер.
23.2 Виходячи з позиції сторін кримінального провадження (див. пункти 2, 21-22) Суду необхідно дослідити питання, чи стали отримані потерпілим тілесні ушкодження наслідком дій обвинуваченого та порушення ним Правил дорожнього руху України.

23.3 В даному випадку Суд враховує, що обвинувачений в судовому засіданні пояснив (див. пункт 2), що в ситуації, яка виникла він не застосовував екстреного гальмування. Дані твердження свідчать про недотримання водієм обов`язку щодо негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди на випадок виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити і що не узгоджується з вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

23.4 Такі висновки Суд робить в сукупності з висновком експерта № 174 від 24 квітня 2017 року (див. пункт 16) в якому підтверджено, що в умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, за умов прийняття моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ з експертної практики з моменту відкриття видимості велосипедиста на відстані 47 м, водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення з велосипедом, тобто шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Також, вказані обставини частково підтверджують пояснення експерта ОСОБА_14 , які були надані в судовому засіданні (див. пункт 17).

23.5 Частково вказані обставини підтверджує висновок експерта № 1-08 Е (17) від 18 серпня 2017 року (див. пункт 18), який було роз`яснено в судовому засіданні експертом ОСОБА_16 (див. пункт 19) і який підтверджує, що в даній ситуації обвинувачений повинен був здійснити безпечний об`їзд або застосувати екстрене гальмування, визначитись з тим, які дії йому необхідно вчиняти, виходячи з вихідних даних, водій повинен був за 47 метрів (початку видимості перешкоди). Проте, в даній ситуації випередження не є безпечним, якби водій застосував гальмування, він зменшив би швидкість і міг би уникнути зіткнення.

23.6 Крім того, наведені вище обставини узгоджуються із даними відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2016 року (див. пункт 15) та показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (див. пункти 5-6), серед яких останній пояснив, що бачив, як машина, швидкість якої була не дуже високою не зупинилась і поїхала прямо не змінюючи напрямок руху.

23.7 Далі Суд звертає увагу, що висновком експерта № 116 від 26 листопада 2016 року (див. пункт 12), підтверджується наявність у ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, їх характер та можливість їх виникнення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

23.8 В свою чергу висновком експерта № 632 від 20 лютого 2017 року (див. пункт 13) підтверджується технічний стан транспортного засобу, яким керував обвинувачений і спростовується можливість виникнення дорожньо-транспортної пригоди внаслідок несправності транспортного засобу.

23.9 А висновком експерта № 631 від 24 лютого 2017 року (див. пункт 14) підтверджується первинний контакт, який відбувся між передньою частиною автомобіля „ВАЗ -2107 з задньою частиною велосипеда „Аіст, вказаний кут зіткнення.

23.10 Наведені вище обставини узгоджуються з даними відображеними в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 листопада 2016 року, протоколі огляду транспортного засобу від 25 листопада 2016 року та протоколі огляду місця події огляду транспортного засобу від 25 листопада 2016 року (див. пункти 7-9).

24.Аналіз доказів наданих стороною обвинувачення дає підстави зробити Суду висновки про необґрунтованість доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не порушував Правила дорожнього руху України, а із наданого висновку експерта № 1-08 Е (17) від 18 серпня 2017 року Суд не може встановити обставини про не винуватість обвинуваченого (див. пункти 18-19, п.п. 23.5 пункту 23).

25.Крім того, Суд враховує, що виходячи із змісту пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23 грудня 2005 року у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху України вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

У зв`язку із чим, Судом було перевірено характер порушень, які допустив кожен із учасників дорожньо-транспортної пригоди, зокрема за обставинами справи і характером порушення, при якому обвинувачений проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну (пункт 2.3. (б) Правил дорожнього руху України), дорожньо-транспортна пригода на думку Суду не виникла з причин недотримання потерпілим Правил дорожнього руху України.
Також, в цій ситуації було встановлено, що обвинувачений мав об`єктивну можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків і повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пункт 12.3 Правил дорожнього руху України), а порушення ним правил дорожнього руху не було вимушеним, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Такий характер дій обвинуваченого не був викликаний діями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди.
26.Щодо перебування ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння (див. пункт 12) Суд звертає увагу, що стаття 286 Особливої частини КК не передбачає конкретних порушень правил безпеки дорожнього руху як ознак злочину, що впливають на його кваліфікацію. Диспозиція цієї норми є бланкетною для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею КК, належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовано правила безпеки руху й експлуатації транспорту.
Із точки зору теорії кримінального права, порушення правил дорожнього руху умовно поділяються на дві групи:
1) порушення, які самі по собі не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені в статті 286 КК (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння, у хворобливому стані, у стані стомлення чи транспортним засобом без належного номерного знаку);

2) ті з них, які самі по собі створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній дорожньо-транспортній пригоді (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів, розвороту, обгону, заборони виїзду на зустрічну смугу руху, перевищення швидкості руху) (див. для прикладу Окрему думку суддів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 стосовно постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 грудня 2016 року у провадженні № 5-368кс(15)16).
Відтак, в даних правовідносинах і з огляду на матеріальний склад злочину, передбаченого статтею 286 КК, ознаками його об`єктивної сторони можуть виступати тільки порушення правил дорожнього руху, які належать до другої групи, адже лише вони створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій нормі, і виступають причиною їх настання у кожному конкретному випадку дорожньо-транспортної пригоди, саме перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння не може виключити відповідальність обвинуваченого за частиною другою статті 286 КК.
27.Таким чином, аналіз зазначених вище доказів, дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_4 .

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною другою статті 286 КК, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

28.Отже, Суд знаходить, що порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 2.3 (б), та пункту 12.3 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_20 .
Вина ОСОБА_4 у вчиненому доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.
29.Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК не встановлено.

30.Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_15 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

?ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином, проте характеризується необережною формою вини щодо наслідків;

?враховує характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, зникнення з місця пригоди після вчинення злочину;

?особу винного: його молодий вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність на утриманні вагітної дружини, постійного місця проживання та формально позитивної характеристики за таким;

?відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

?відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності;

?наявність вимог потерпілих про призначення покарання у виді позбавленням волі.

Виходячи з чого, Суд доходить висновку, що в даному випадку відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції статті закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

31.Також, виходячи з наведених вище мотивів та того, що санкція частини другої статті 286 КК передбачає застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, додатково беручи до уваги те, що неналежне використання ОСОБА_4 права керування транспортними засобами потягло смерть людини, і його дії не свідчать про розуміння ним характеру небезпеки наслідків використання такого права, позиції потерпілих, які вважали за необхідне застосування даного виду додаткового покарання, того, що використання транспортного засобу обвинуваченим не пов`язано з отриманням засобів до існування, Суд знаходить підстави для застосування до останнього даного виду додаткового покарання.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_15 . Суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
32.Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілих Суд звертає увагу, що позивачі просили стягнути шкоду у виді матеріальних витрат в сумі 28778 грн. 00 коп. (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят вісім гривень 00 копійок), а також моральну шкоду.

Так по справі встановлено, що обвинуваченим було відшкодовано суму коштів в розмірі 21000 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча гривень 00 копійок) (див. пункт 3) і в процесі розгляду справи потерпілі вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не підтримали, пояснивши про відсутність необхідності стягнення даного виду шкоди, у зв`язку із чим в задоволенні даної вимог необхідно відмовити.

33.Проте, Суд знаходить підстави для відшкодування моральної шкоди цивільному позивачу ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , оскільки шкода сталася внаслідок протиправних дій останнього, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілій.

Розмір шкоди, Суд визначає з урахуванням глибини душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_6 .

Крім цього, береться до уваги те, що шкода їй заподіяна злочинними діями, які порівняно з іншими видами правопорушень є найбільш суспільно небезпечними.

А, також, оскільки шкода була заподіяна потерпілій діями, що спричинили смерть її близької людини (чоловіка) і відповідно невідворотну її втрату, Судом враховується, що відповідно до статті 3 Конституції України життя є найвищою соціальною цінністю, де ключовим у визнанні права людини на життя є положення, виходячи із яких це право є невід`ємним (частина перша статті 27), невідчужуваним та непорушним (стаття 21). Право на життя належить людині від народження і захищається державою, воно зумовлює можливість реалізації всіх інших прав і свобод людини і громадянина і не може бути ні обмежене, ні скасоване.
У зв`язку із чим, із врахуванням вимог розумності і справедливості, Суд знаходить, що розмір моральної шкоди в сумі 150000 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) знайшов підтвердження в судовому засіданні, за обставинами справи, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

34.Щодо вимог цивільного позивача ОСОБА_7 , Суд підкреслює, що згідно з частиною другою статті 1168 Цивільного кодексу України (далі ЦК), положеннями якої Суд керується в даних правовідносинах, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За змістом цього закону право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, має певне коло осіб. Законодавець відносить до них: чоловіка або дружину, які перебували з померлою (загиблою) особою у зареєстрованому відповідно до вимог закону шлюбі (стаття 21 Сімейного кодексу України (далі СК)); батьки і діти, якщо батьківство (материнство) встановлено у визначеному законом порядку і зареєстровано в органах РАЦС (стаття 121 СК); усиновителі та усиновлені, про що мають бути внесені зміни до актового запису про народження дитини, яка усиновлена, і видано нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін (стаття 233 СК). Зазначені особи мають право на відшкодування моральної шкоди незалежно від того, проживали вони разом із фізичною особою, яка померла (загинула), на час її смерті чи окремо.
Другу групу осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, становлять особи, які проживали з нею однією сім`єю. У частині другій статті 3 СК наведено поняття сім`ї, згідно з яким сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Такими особами можуть бути чоловік та жінка, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, рідні брати, сестри, дід, бабуся, онуки, правнуки, інші родичі або ж особи, що не були пов`язані кровним спорідненням з фізичною особою, яка померла. Проте обов`язковою умовою виникнення у них права на відшкодування моральної шкоди є факт спільного проживання, ведення спільного побуту, спільного господарства, тривале постійне спілкування, наявність спільних прав і обов`язків. Така особа у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, має зазначити докази на підтвердження проживання з померлою (загиблою особою однією сім`єю) та надати їх суду.
Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 доводився братом загиблого ОСОБА_10 (а.с.176-177), але проживав окремо, зі своєю сім`єю (а.с.178), у зв`язку із чим він не відноситься до кола тих осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволенні його позовних вимог необхідно відмовити.

35.Відповідно до статті 100 КПК речові докази: автомобіль марки ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед марки „Аіст, які зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області - повернути власникам; п`ять фрагментів світлорозсіювача правої фари автомобіля, сліди рук, резинові накладки з педалів зчеплення та гальма, мікрооб`єкти з підголовника водія, фрагменти скла розсіювача блока фар, фрагмент лакофарбового покриття автомобіля, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області - знищити, кашкет та дві зимові колоші, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути ОСОБА_21 .

36.Відповідно до статті 174 КПК арешт накладений на автомобіль марки ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно скасувати.
37.Процесуальні витрати по справі в розмірі 4665 грн. 48 коп. (чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять гривень 48 копійок) за проведення експертиз покладаються на ОСОБА_4 відповідно до статті 124 КПК.

38.Запобіжний захід ОСОБА_15 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_4 визнати винуватим за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
2.Початок строку відбуття покарання ОСОБА_15 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

3.Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.
4.Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед марки „Аіст, які зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області - повернути власникам; п`ять фрагментів світлорозсіювача правої фари автомобіля, сліди рук, резинові накладки з педалів зчеплення та гальма, мікрооб`єкти з підголовника водія, фрагменти скла розсіювача блока фар, фрагмент лакофарбового покриття автомобіля, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області - знищити, кашкет та дві зимові колоші, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути ОСОБА_21 .

5.Арешт накладений на автомобіль марки ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
6.Стягнути з ОСОБА_4 4665 грн. 48 коп. (чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять гривень 48 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

7.Запобіжний захід ОСОБА_15 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1