Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/155/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 391 (183-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2018 м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження № 0001235 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах на вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.10.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красношени, район Теленешти, Республіки Молдова, молдованина, особи без громадянства, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.09.2008 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.289, ст.104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-13.10.2008 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-03.04.2009 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
-03.12.2010 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 28.05.2012 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 2 дні;
-18.05.2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.70, 71 КК до 6 років позбавлення волі,
визнано винним за ст.391 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків і до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2013 р., та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_6 вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
ОСОБА_6 18.05.2013 року був засуджений Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі. З 09.09.2013 року ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», що розташована по вул. Яновського 50 в м. Кропивницький, де систематично порушував встановлений режим відбування покарання, зокрема не підкорявся законним вимогам представників адміністрації установи.
Так, за час відбування покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», а саме в період з 01.08.2013 р. по 17.01.2017 р. засуджений ОСОБА_6 за різні порушення режиму відбування покарання має двадцять два стягнення, п`ять з яких у виді попереджень, чотири догани та чотири суворих догани. Крім цього, ОСОБА_6 п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора.
Разом з цим засуджений ОСОБА_6 чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України та «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року № 2186/5 у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ ОК), а саме: за порушення локалізації строком на три місяці, згідно постанови начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 17.01.2015 р.; за створення конфліктної ситуації строком на один місяць, згідно постанови начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 24.10.2015 року; за порушення розпорядку дня установи виконання покарання строком на три місяці, згідно постанови начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 16.04.2016 р.; за зберігання заборонених речей, а саме 0,5 л. рідини з характерним запахом алкоголю строком на три місяці, згідно постанови начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 17.01.2017 р.
Відповідно до ст.9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.
30.01.2017 р. близько 09:00 год. черговим помічником начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_9 разом із черговою зміною здійснювався технічний огляд камер ДІЗО, ПКТ. При здійсненні технічного огляду камери ПКТ №7, в якій утримувався засуджений ОСОБА_6 , останньому було неодноразово запропоновано, черговим помічником, винести з камери спальні речі, а саме: матрац, подушку, покривало, а також виявлений саморобний нагрівальний пристрій, зберігання якого відповідно до вимог статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та пункту 3 розділу ІІІ, абз.9 п.6 розділу ХХV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань заборонено та який підлягає вилученню, виконати цю вимогу засуджений ОСОБА_6 відмовився.
Після цього, співробітники установи, самостійно стали виносити з камери вищезазначені речі, однак засуджений ОСОБА_6 став перешкоджати вилученню заборонених предметів, проявляти ознаки буйства, розмовляти на підвищених тонах, виражатись грубою нецензурною лайкою в бік представників адміністрації та в категоричній формі відмовився виконувати неодноразові законні вимоги адміністрації установи.
У зв`язку з цим, засудженому ОСОБА_6 було зачитано вимоги ст.391 КК України та повторно неодноразово було запропоновано виконати законні вимоги адміністрації, на що останній, проявляючи злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, відмовився.
Засуджений ОСОБА_6 , продовжуючи проявляти злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, умисно, в присутності представників адміністрації ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№6)», а саме чергового помічника начальника ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№6)» ОСОБА_9 , начальника зміни ОСОБА_10 та інспектора ОСОБА_11 , без поважних причин відмовився виконувати законні вимоги адміністрації ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», котра є місцем відбування покарання засудженим ОСОБА_6 у виді позбавлення волі та перешкоджав вилученню у нього забороненого предмета.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в який посилаючись на порушення вимог ст.409,412,414 КПК України судом першої інстанції було винесене незаконне рішення. Апелянт просив оскаржуване рішення скасувати.
Захисником адвокатом ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 було подано апеляційну в якій він просив оскаржуваний вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що вирок містить невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. На думку апелянта в рішенні суду не обґрунтовано, яким чином обвинувачений знаходячись в приміщенні камерного типу (одиночної камери) міг доправити та зберігати заборонений предмет. Перебуваючи в таких умовах утримання, засуджені позбавлені можливості спілкування із іншими засудженими. Судом не зазначено, чому приймаючи до уваги одні докази, інші не прийняті. Зазначає, що обвинувачений хворіє на тяжку форму туберкульозу, а тому потребував додаткового зігрівання. Апелянт вважає не доведений наявність інкримінованого правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який просив вирок суду залишити без зміни, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 які підтримали подані апеляційні скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1 та 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.391 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.391 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.391 КК України, в повному обсязі доведена належними та допустимими доказами по справі.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що станом на січень 2017 року працював черговим помічником начальника ВК №6. 30.01.2017 року він, його заступник ОСОБА_12 і офіцер ОСОБА_13 здійснювали прийом камер ДІЗО ПКТ. Цей прийом згідно Правил внутрішнього розпорядку та Інструкції з нагляду №205 здійснюється при прийнятті зміни один раз на добу. Прийом і огляд камер здійснювався вранці. Коли оглядали камеру ПКТ, де відбував призначене стягнення засуджений ОСОБА_14 , виявили в камері постільні приналежності, які засуджений повинен був здати після підйому, також було виявлено саморобний нагрівальний пристрій. Засудженому було запропоновано винести ці речі з камери, на що він відмовився, нічим це не пояснюючи. Засудженому було неодноразово запропоновано винести речі, але останній вів себе неадекватно і зухвало, став погрожувати та криком підбурював інших засуджених до непокори. Засуджений ОСОБА_14 був попереджений, що якщо він не припинить протиправні дії, до нього будуть застосовані фізична сила та спецзасоби. Проте засуджений не заспокоївся, у зв`язку з чим до нього було застосовано фізичну силу і надіто спецзасоби наручники. Після цього був викликаний фельдшер для огляду засудженого. Потім про даний факт було повідомлено керівництво та викликано слідчо-оперативну групу. Додав, що до того, як оглянути камеру засудженого ОСОБА_14 , оглядались і інші камери. Пояснив, що його посада за посадовими обов`язками відноситься до посад осіб з числа адміністрації. Зазначив, що у ПКТ немає розетки і будь-який прилад увімкнути не можливо. З якою метою ОСОБА_6 зберігав в камері прилад для обігріву невідомо. Також додав, що на той час не було рекомендації лікаря про те, що ОСОБА_14 хворіє. Фізична сила і спецзасоби були застосовані до засудженого бо він чинив опір та закликав засуджених до непокори та нападу на адміністрацію.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 30.01.2017 року заступив на зміну о 08:00 год. Близько 09:00 год. разом з черговим помічником начальника установи Чаплинським та молодшим інспектором ДІЗО ОСОБА_13 стали приймати камери ДІЗО ПКТ та проводити плановий обшук камер. Коли відкрили камеру №7, де був засуджений ОСОБА_14 , побачили, що спальні речі не винесені. Засудженого попросили винести спальні речі, але останній відмовився, посилаючись на те, що йому не подобається режим утримання. Потім почав голосно підбурювати інших засуджених до непокори. На це засудженого було попереджено та повідомлено, що до нього будуть застосовані спецзасоби, але він продовжував протиправні дії, кричав, лаявся, розмахував руками. Після цього ОСОБА_15 прийняв рішення про застосування до засудженого спецзасобів. Потім було викликано фельдшера та повідомлено керівника. У камері засудженого було виявлено саморобний нагрівальний пристрій. Після того, як були застосовані спецзасоби ОСОБА_14 заспокоївся, надати будь-які пояснення своєї поведінки відмовився. Пояснив, що під час його чергування ОСОБА_14 на стан здоров`я не скаржився. Зазначив, що якщо засуджений хворий, то його переводять до медчастини, він не перебуває у камері.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 30.01.2017 року заступив на добове чергування, службу ніс в ДІЗО ПКТ. Заступив на службу близько 09:00 год., в цей час почався обхід камер. Цей обхід здійснював черговий помічник начальника установи та начальник зміни. Коли дійшли до камери №7, де відбував покарання засуджений ОСОБА_14 , виявили, що засуджений не здав спальні речі. Засудженому було запропоновано винести ці речі до камери зберігання. Але засуджений відмовився це робити, пояснивши, що йому холодно. Також в камері було виявлено саморобний нагрівальний пристрій. Засуджений не зміг пояснити звідки цей пристрій та відмовився його винести. Засудженому говорили, що речі необхідно винести, але останній став вести себе буйно, виражатись нецензурно та підбурювати інших засуджених до непокори. Засудженому було пояснено, що до нього буде застосовано сила і спецзасоби, але останній продовжував себе вести неадекватно, у зв`язку з чим до нього були застосовані наручники. Потім викликали фельдшера, який не виявив протипоказань до застосування наручників. Пояснив, що на той час температурний режим в усіх камерах був задовільний. Бачив, як з камери засудженого виносили саморобний нагрівальний пристрій. Він чув, як черговий помічник неодноразово говорив засудженому винести речі з камери. Також засудженому було роз`яснено, що за непокору відносно нього може бути порушена кримінальна справа.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що станом на 30.01.2017 року працював психологом соціально-виховної та психологічної служби ВК №6. Цього дня перебував у складі оперативної групи, яка заступала на добове чергування, на пост він заступив о 08:00 год. Приблизно о 08:30 год. змінив офіцера, який ніс службу на дільниці посиленого контролю і продовжив службу в наряді. При зміні перевіряв службову документацію, ближче до 09:00 год. перебував у кімнаті чергового на дільниці посиленого контролю. В цей час почув голос це було слово «вода» - це слово означає прояв непокори та можливого нападу на адміністрацію. Він вийшов у коридор дільниці, а крик був з ДІЗО, який розташований за стіною, той крик чув через стіну. Потім крик стих, що відбувалось там не знав. У дільниці посиленого контролю ОСОБА_14 на той час покарання не відбував. Приблизно о 12:00 год. йому стало відомо від начальника зміни, що при прийманні камер ДІЗО ПКТ засуджений ОСОБА_14 проявляв непокору, кричав, виражався нецензурно. Зазначив, що ОСОБА_14 перебував на профобліку, як особа схильна до членоушкодження, але при спілкуванні з засудженим про нього склалась позитивна думка.
Письмовими матеріалами провадження:
-протоколом огляду місця події від 30.01.2017 року, під час проведення якого було виявлено в камері №7 ПКТ на підлозі електрообігрівач зі спіраллю накалювання (а.с.80).
-копією акту про застосування до засудженого наручників, гамівної сорочки, інших спецзасобів від 30.01.2017 року (а.с.81).
-копією довідки медичної частини Кіровоградської виправної колонії (№6) від 30.01.2017 р., відповідно до якої засуджений ОСОБА_6 був оглянутий фельдшером медичної частини,з висновком, що медичної допомоги не потребує (а.с.82).
-протоколом огляду предмета від 03.02.2017 року з фототаблицею, під час якого оглянуто вилучений 30.01.2017 року під час огляду місця події електронагрівальний пристрій зі спіраллю накалювання (а.с.83-86).
-речовими доказами, а саме саморобним нагрівальним приладом (а.с.87-88).
-копією посадової інструкції чергового помічника начальника установи Кіровоградської виправної колонії (№6), відповідно до якої черговий помічник начальника установи відповідає за організацію нагляду, проведення перевірок засуджених, оглядів їх зовнішнього вигляду, обшуків як засуджених, так і місць їх перебування. Приймає рішення стосовно вилучених у засуджених заборонених предметів (а.с.89-90).
-актом проведення обшуку від 29.01.2017 року під час якого було проведено позаплановий обшук камери ПКТ №7, на момент проведення обшуку заборонених речей не виявлено (а.с.91).
-копією журналу №10,20 н/т обліку засуджених, які поміщуються до приміщень ДІЗО, ПКТ, карцеру Кіровоградської ВК-6 в якому зазначено, що ОСОБА_6 04.01.2017 року було поміщено до камери за створення конфлікту терміном на три місяці до 04.04.2017 року, а також 17.01.2017 року було поміщено до камери за зберігання 0,5 рідини з характерним запахом спиртного терміном на три місяці до 17.04.2017 року (а.с. 92-93).
-постановою (копія) про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу (окрему камеру) установи виконання покарань від 17.01.2017 р. строком на три місяці за зберігання 0,5 л. рідини з характерним запахом спиртного (а.с.94).
-висновком за фактом виготовлення та зберігання заборонених преметів, а саме 0,5 л. рідини з характерним запахом спиртного, засудженим ОСОБА_6 , затвердженим в.о. начальника Кіровоградської ВК №6 16.01.2017 р. Згідно вказаного висновку зазначено, що засуджений ОСОБА_6 порушив вимоги ч.4 ст.107 КВК України та п.3 Розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань України, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 (а.с. 95).
-актом проведення обшуку від 15.01.2017 року під час якого було проведено позаплановий обшук засудженого ОСОБА_6 під час якого було виявлено та вилучено пластикову пляшку, ємністю 1 л., у якій знаходилось 0,5 л. рідини бурого кольору з характерним запахом спиртного (а.с.96).
Копією медичної довідки від 17.01.2017 року за підписом лікаря ОСОБА_18 про те, що засуджений ОСОБА_6 за станом здоров`я може утримуватись в ДІЗО-ПКТ-ДПК (а.с. 102).
-розпискою ОСОБА_6 від 26.01.2016 року, згідно якої останньому доведено вимоги п.13, 15 статті 134 КВК України, щодо порядку застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі (а.с.103).
-постановою (копія) про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу (окрему камеру) установи виконання покарань від 16.04.2017 р. строком на три місяці за порушення розпорядку дня установи (а.с.104).
-постановою (копія) про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу (окрему камеру) установи виконання покарань від 24.10.2017 р. строком на один місяць за створення конфліктної ситуації (а.с.105).
-постановою (копія) про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу від 17.01.2017 р. строком на три місяці за порушення локалізації (а.с.106).
Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, які є послідовними та логічними, що узгоджуються як між собою так із письмовими доказами, колегія суддів судів вважає їх прийнятними та такими, що в повному обсязі підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника в його інтересах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції в врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке законом класифікуються, як злочин середньої тяжкості, як особа характеризується негативно, а саме за час відбування покарання, з 09.09.2013 р., допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. У тому числі 5 разів був поміщений до ДІЗО та 4 рази був поміщений до ПКТ. Заохочень не має, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, судом не визнано. Обставинами, обтяжуючими покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, суд було визнано рецидив злочинів.Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Суд першої інстанції суд, призначив покарання, в межах санкції ч.1 ст.391 КК України із застосуванням вимог ст..71 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.10.2017 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.391 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2