Справа № 751/6947/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1108/2017
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника виправної колонії № 44 ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И Л А:

10 жовтня 2017 року засуджена ОСОБА_9 звернулась з клопотанням до Новозаводського районного суду м. Чернігова щодо умовно-дострокового звільнення її від відбування покарання посилаючись на положення ст. 81 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2017 року засудженій було відмовлено у задоволенні клопотання. Таке рішення суду мотивоване тим, що відповідно до ст. 81 К України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Проте на даний час засуджена своєю поведінкою не довела виправлення. Крім того, враховано, що двічі на засіданнях комісії ЧВК №44 прийнято рішення що засуджена не довела свого виправлення.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, адвокат засудженої просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд необґрунтовано дійшов невірного висновку, який ґрунтується лише на характеристиці засудженої наданої адміністрацією ЧВК №44. Крім того, судом не враховано, що у засудженої є тяжке захворювання, на даний час вона працює, від роботи не ухиляється, опанувавши професію, покращує свою роботу та прагне довести своє виправлення, а отже наявні всі підстави для застосування умовно-дострокового звільнення її від відбування покарання.

Жодних заяв від засудженої про її доставку в зал судових засідань або проведення розгляду справи в режимі відеоконференції не надходило, тому в судове засідання вона не доставлялась.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженої, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, представника колонії, яка висловила думку про те, що засуджена не стала на шлях виправлення і не може бути звільнена умовно-достроково, перевіривши матеріали судової справи та особової справи засудженої, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

З матеріалів судової та особової справ засудженої вбачається, що ОСОБА_9 була неодноразово засуджена за скоєння умисних злочинів. Відповідно до характеристики адміністрації Чернігівської виправної колонії № 44 ОСОБА_9 за час відбування покарання поведінка засудженої не є сумлінною, заохочення не оголошувались, притягувалась до дисциплінарної відповідальності, не проявляє соціально-корисну активність в установі, і хоча до праці загалом відноситься задовільно, проте працює нестабільно, злочин за який відбуває покарання вчинила в період іспитового строку, крім цього звільнялась умовно-достроково та двічі з іспитовим строком, але правильних висновків для себе не зробила.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Висновок місцевого суду, викладений в ухвалі від 24 жовтня 2017 року про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої ОСОБА_9 колегія суддів апеляційного суду вважає правильним і підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо наявності тяжкого захворювання засудженої та її зусиль щодо покращення поведінки, то зазначені доводи є формальними, оскільки будь-яких доказів в судове засідання надано не було, вказані в скарзі висновки є суб`єктивними, крім-того не надано документів, які вказують що засуджена позбавлена можливості отримувати відповідне лікування у умовах відбування покарання.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 415, 537, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4