печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004873 від 04.12.2017 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
11.12.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004873 від 04.12.2017 року про арешт майна - автомобіля «Lexus LX 470», н/з НОМЕР_1 , сірого кольору, 2005 року випуску, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

29 грудня 2017 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, через канцелярію суду подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурор у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004873 від 04.12.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 256, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 110-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2010 року колишній Президент України ОСОБА_5 організував та очолив злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у тому числі проти державної власності, до складу якої за різних обставин увійшли, у тому числі, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

На початку вересня 2017 року, діючи за попередньою змовою з працівниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації, які мали намір встановити контроль за політичними процесами в Україні, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вступили з громадянином України ОСОБА_4 і апатридом ОСОБА_8 , у злочинну змову, створивши організовану групу з метою захоплення державної влади в Україні шляхом схилення громадян до акцій непокори діючій владі з метою подальшого її повалення, зайняття підконтрольними особами посад в органах державної влади та правоохоронних органах, та подальшому сприянню ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , як учасникам злочинної організації.

29 листопада 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України, та у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного його оголошено у розшук.

4 грудня 2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину.

5 грудня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 256; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2; ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2 КК України.

6 грудня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 256; ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2; ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 110-2 КК України передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.

Прокурор вказує, що автомобіль «Lexus LX 470», н/з НОМЕР_1 сірого кольору, 2005 р.в., який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень, вчинених ним та учасниками злочинної організації.

Відповідно до інформаційної довідки з за результатами аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України за громадянином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності зареєстровано: автомобіль «Lexus LX 470», н/з НОМЕР_1 , сірого кольору, 2005 року випуску.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль «Lexus LX 470», н/з НОМЕР_1 , сірого кольору, 2005 року випуску.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004873 від 04.12.2017 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно - автомобіль «Lexus LX 470», н/з НОМЕР_1 , сірого кольору, 2005 року випуску, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з позбавленням власника права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1