Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3022/17
Провадження № 1-кс/572/630/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0001277,-

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 - який перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , 1 саморобний сачок та 349 камінців, ззовні схожих на бурштин-сирець, приблизною вагою 1.5 кг., вилучені із вказаного автомобіля, котрі зберігаються в Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області, що в м. Сарни по вул. Технічна,1.

Відповідно до клопотання, 06.12.2017 приблизно о 14 год. 50 хв. працівниками поліції в урочищі «Під посохом», що неподалік смт.Клесів Сарненського району, зупинено автомобіль ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в салоні виявлено камінці, ззовні схожі на бурштин-сирець, та 1 сачок.

У судовому засіданні прокурор підтримали клопотання та просять його задовольнити.

Користувач майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив в частині накладення арешту на автомобіль , просив відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання про арешт майна та на підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- на автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 - який перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, без позбавлення права користування вказаним транспортним засобом, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні;

- 1 саморобний сачок,

- 349 камінців, ззовні схожих на бурштин-сирець, приблизною вагою 1.5 кг., що зберігаються в Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя