Справа №474/292/18
Провадження №1-кс/474/56/18
УХВАЛА

Іменем України

13.04.18року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі
скаржника ОСОБА_3

слідчого Врадіївського ВП ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

без участі

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000077 від 04.03.2017р., в порядку ст. 303 КПК,-

встановив:
10.04.2018р. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 звернувся до Врадіївського районного суду Миколаївської області з вищезазначеною скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого СВ Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області від 30.03.2018р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 382 ч.2, 367 ч.1 КК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що винесена без проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оскільки на його думку має місце склад кримінального правопорушення, так як рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. у справі №814/880/16 про повторне зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_3 про створення ДБСТ виконане не було, та станом на сьогодні Врадіївською райдержадміністрацією не здійснено юридичного оформлення дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_7 . Слідчим не допитано заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , начальника юридичного відділу ОСОБА_10 , начальника служби у справах дітей ОСОБА_11 , завідувачу сектора опіки та піклування ОСОБА_12 щодо встановлених правових норм на визначення на їх основі прав і обов`язків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . Ним же не встановлено якою саме нормою права обмежено здійснення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 особистих немайнових прав. Крім того посилався на невиконання посадовими особами райдержадміністрації своїх посадових обов`язків, відповідно до п.4.2 наказу №3385 від 25.09.2009р., яким передбачено, що районні служби у справах дітей приймають документи, та готують проект рішення (розпорядження) про встановлення опіки, піклування над дитиною, створення прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу. Посилався, що рішення у справі №814/880/16 ним звернуто до виконання не було, хоча виконавчий лист на його виконання він отримав 20.03.2017р. А виконавчий лист на виконання рішення Врадіївського райсуду у справі №474/908/16а ним був звернутий до виконання 17.03.2017р., виконавче провадження по якому завершено.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заперечили проти задоволення вимог скарги, за необґрунтованості.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчого, розглянувши матеріали скарги та закритого кримінального провадження № 0000077 приходжу до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження №0000077 вбачається, що 04.03.2017р. до ЄРДР, на підставі ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду внесено заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_6 щодо невиконання рішення суду посадовими особами Врадіївської РДА за ч.1 ст. 382 КК України.

14.09.2017р. до кримінального провадження №0000077 внесено зміни в частині правової кваліфікації, - з «ч.1 ст. 382 КК України» на «ч.2 ст. 382 КК України»;

19.09.2017р. до ЄРДР за №0000356 на підставі ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду внесено відомості щодо неналежного виконання службових обов`язків працівниками Врадіївської райдержадміністрації;

26.09.2017 р. винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000077 та №0000356, з присвоєнням єдиного номеру №0000077;

10.08.2016р. Миколаївським окружним адміністративним судом у справі №814/880/16 винесено постанову про зобов`язання Врадіївську райдержадміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про надання сім`ї ОСОБА_7 статусу ДБСТ;

24.01.2017р. постановою Врадіївського районного суду у справі №474/908/16а зобов`язано Врадіївську райдержадміністрацію повторно розглянути звернення ОСОБА_3 від 22.11.2016р. про надання сім`ї ОСОБА_7 статусу ДБСТ;

Листом від 30.03.2017р. №Б-15-01 ОСОБА_3 повідомлявся про необхідність поновлення документів передбачених п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини №866 від 24.09.2008р.

17.03.2017 р. державним виконавцем Управління ДВС у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №53579946 з виконання виконавчого листа Врадіївського районного суду у справі №474/908/16а виданого 07.03.2017р.. щодо зобов`язання Врадіївської РДА повторно розглянути звернення ОСОБА_3 від 22.11.2016р. про надання сім`ї ОСОБА_7 статутсу ДБСТ;

20.03.2017р. ОСОБА_3 видано виконавчий лист на примусове виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду №814/880/16, який стягувачем до виконання пред`явлений не був;

27.02.2017р. за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини при Врадіївській райдержадміністрації щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_3 від 22.11.2016р. про надання сім`ї статусу ДБСТ , згідно рішення суду №474/908/16а, складено протокол №2;

03.04.2017р. головою райдержадміністрації ОСОБА_13 винесено розпорядження №54-р про відмову ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у наданні сім`ї ОСОБА_7 статусу ДБСТ.

12.04.2017р. на боржника у виконавчому провадженні №53579946 накладено штраф за невиконання рішення суду, з мотивів того, що витяг з протоколу №2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 27.02.2017р. про повторний розгляд звернення ОСОБА_3 від 22.11.2016р., оскільки прийняття рішення про створення ДБСТ покладено виключно на Врадіївську райдержадміністрацію

Листом від 20.04.2017р. №207-02 ОСОБА_3 повідомлявся про необхідність поновлення документів передбачених п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини №866 від 24.09.2008р.

15.06.2017р. постановою суду у справі №474/314/17 визнано протиправним розпорядження №54-р від 03.04.2017р., зобов`язано Врадіївську райдержадміністрацію повторно розглянути звернення ОСОБА_3 про надання сім`ї ОСОБА_3 статусу ДБСТ;

15.05.2017р. сім`ю ОСОБА_7 знято з обліку кандидатів у батьки вихователі, в зв`язку з закінченням строку дії документів кандидатів;

30.06.2017р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Врадіївській райдержадміністрації повторно розглянуто питання про надання статусу ДБСТ.

19.07.2017р. заступником голови райдержадміністрації ОСОБА_8 винесено розпорядження №167-р про відмову ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у наданні їх сім`ї статусу ДБСТ;

19.10.2017р. виконавче провадження №53579946 закінчено, з направленням на повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення;

30.03.2018 р. слідчим Врадіївського ВП винесено постанову про закриття кримінального провадження, в мотивувальній частині якої слідчий послався, що сім`ю ОСОБА_7 у травні 2017р. знято з обліку кандидатів, в зв`язку з закінченням строку дії документів, виконавче провадження з примусового виконання рішення Врадіївського райсуду закрито, , розпорядженням №167-р від 19.07.2017р. за результатами повторного розгляду звернення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 відмовлено у наданні його сім`ї статусу ДБСТ, а неприйняття рішення Врадіївською райдержадміністрацією не на користь останнього не може свідчити про неналежне виконання службових обов`язків та умисому невиконанні рішення суду. Крім того, як зазначив слідчий, досудовим розслідуванням не встановлено заподіяння істотної шкоди ОСОБА_3 , яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

26.07.2017р. та 21.03.2018р. слідчим також було допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 (головного спеціаліста сектору опіки та піклування), ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .

Пунктом .3 ч.1 ст. 303 КПК України, встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Приписами ч.2 ст. 307 КПК України, визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльності під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції

Згідно з ч.2 ст. 382 КК України кримінальним правопорушенням є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

За ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених узаконі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо субєкт був зобовязаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобовязана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Перешкоджання виконанню судового акта - це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання, наприклад, підкуп або обман державного виконавця, погрози або насильство щодо нього тощо. Якщо перешкоджання виконанню судового акта повязане із вчиненням інших злочинів (наприклад, даванням хабара, застосуванням насильства, знищенням документів), дії винного кваліфікуються за сукупністю злочинів.

Перш за все, невиконання судового рішення, передбаченого статтею 382 КК України, є злочином із преюдицією, під яким розуміють таке посягання, кримінальна відповідальність за які настає за умови попереднього притягнення цієї ж особи до юридичної відповідальності іншого виду (наприклад, цивільно-господарської, адміністративної, дисциплінарної).

Відповідно до ч.1 ст. 367 КК України даний склад злочину є матеріальним, а тому обов`язковому доведенню підлягає те, що діяння службової особи передбачене названою нормою КК України призвело до завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Для інкримінування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, необхідна наявність наслідків лише у вигляді прямих матеріальних збитків, які перевищують встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, які в даному кримінальному проваджені відсутні.

В іншому випадку, відсутність істотної шкоди є підставою для закриття кримінального провадження, відкритого за ч.1 ст. 367 КК України.

У скарзі скаржником не конкретизовано, які саме слідчим Врадіївського ВП не виконано слідчі дії, які можуть суттєво вплинути на прийняття рішення щодо наявності або відсутності в діях певних осіб складу кримінального правопорушення.

При цьому його посилання на не допит вказаних ним свідків з питань щодо встановлених правових норм на визначення на їх основі прав і обов`язків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , а також порушення їх особистих немайнових прав, є неспроможними, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні протоколи допитів вказаних у скарзі свідків, а питання з яких скаржник вважає доцільним їх допитати виходять за межі обставин, які підлягають з`ясування при доведенні наявності складу злочинів передбачених ст. ст. 382, 367 КК України, та їх не з`ясування не може бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, в розумінні норм кримінально процесуального законодавства. До того ж, особисті немайнові права осіб регулюються нормами цивільного права.

Крім того ОСОБА_3 у своїй скарзі не доведено порушення слідчим вимог ст. 9 КПК України при ухваленні оскаржуваної постанови.

Також, в матеріалах кримінального провадження наявний виконавчий лист від 20.03.2017р. на виконання рішення у справі №819/880/16, який як пояснив заявник ним до виконання пред`явлений не був, та виконавчий лист на виконання рішення суду №474/908/17 від 07.03.2017р., виконавче провадження з якого закінчено, та на виконання якого боржником, за результатами повторного розгляду звернення від 22.11.2016р., на засіданні комісії при райдержадміністрації, було винесено розпорядження №167-р від 19.07.2017р.

При цьому доводи скаржника про наявність в діях посадових осіб Врадіївської райдержадміністрації ознак кримінально-караних діянь зводяться до незгоди з рішенням про відмову у наданні сім`ї ОСОБА_3 статусу ДБСТ, та не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведені ж заявником у відповідних заявах інші обставини не вказують на наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови. Не встановлено таких обставин і при розгляді провадження за скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, досудове розслідування проведено достатньо повно, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України, в зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Врадіївського відділення поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30.03.2018р. про закриття кримінального провадження порушеного за ст. ст. 382 ч.2, 367 ч.1 КК України та внесене до ЄРДР за №0000077 від 04.03.2017р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1