УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року

м. Київ
справа № 534/364/17
провадження № 51-3873 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року в межах кримінального провадження № 0001415 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчук Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК.
Суть питання
За вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 липня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 15 травня 2017 року ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 змінено, виключено з його резолютивної частини вказівку про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, прокурор подав до касаційного суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали Верховного Суду прокурор повторно звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м`якості, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляду в суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу прокурора без руху, Верховний Суд в ухвалі від 19 лютого 2018 року зазначив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому Верховний Суд звернув увагу прокурора на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Перевіривши повторно подану скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор указані в ухвалі касаційного суду від 19 лютого 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, усупереч викладеним в ухвалі Верховного Суду вимогам, прокурор у повторно поданій касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, так і не повідомив суд чи вирішувалось питання про застосування покарання ОСОБА_4 за наявності кількох вироків у порядку передбаченому ст. 539 КПК на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК, враховуючи, що з дня набрання вироком місцевого суду законної сили минуло більш ніж 4 місяці.
Також, прокурором знову, не наведено належного обґрунтування щодо порушення апеляційним судом права засудженої на захист, враховуючи прийняте апеляційним судом рішення, яким не погіршується правове становище ОСОБА_4 , позицію засудженої під час апеляційного розгляду щодо участі її захисника, та зважаючи на положення ст. 52 КПК, якою визначені випадки обов`язкової участі захисника. При цьому, прокурор, посилаючись на положення ст. 54 КПК, якою визначені правила відмови від захисника або його заміна, належним чином не навів доводів на підтвердження того, що засуджена під час апеляційного розгляду в суді апеляційної інстанції саме відмовилась від свого захисника.
Верховний Суд повторно зазначає, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки прокурор не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3