Справа № 129/1862/15-к
Провадження №11-кп/772/1348/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому роки з позбавленням прав керування всіма видами транспортних засобів судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Крутогорб Гайсинського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, має на утриманні малолітню дочку, є фізичною особою підприємцем, відповідно до ст. 89 КК України несудимий,
-визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк три роки;
-стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 2041 (дві тисячі сорок одну) грн. 50 коп. матеріальної шкоди і 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. моральної шкоди та на користь потерпілої ОСОБА_11 1354 (одна тисяча триста п`ятдесят чотири) грн. 52 коп. матеріальної шкоди і 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди;
-стягнуто з нього на користь держави судові витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи в загальній сумі 982 грн. 08 коп. та вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, 17.05.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин в с. Куна Гайсинського району Вінницької області по вулиці Леніна, поблизу розташування магазину «Візит», керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним легковим автомобілем «ОРЕL ОМЕGА» державний реєстраційний № НОМЕР_1 , рухаючись в темний час доби зі швидкістю близько 60 км/год, з м. Гайсина в напрямку перехрестя вулиць Леніна та Першотравневої, по автомобільній дорозі з сухим асфальтобетонним покриттям, обминав пошкоджене дорожнє покриття своєї смуги руху, під час чого всупереч вимогам п. 10.1, п. 12.1. ПДР не врахував дорожню обстановку та не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору швидкості руху не враховував дорожню обстановку, особливості перевезеного вантажу, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, здійснив різкий маневр повороту праворуч, в результаті чого втратив можливість безпечно керувати автомобілем, не впоравшись з керуванням, з`їхав на узбіччя, де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , внаслідок чого ОСОБА_10 заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лобкової кістки зліва, розходження лобкового з`єднання та розходження крижово-клубового з`єднання зліва, а ОСОБА_12 заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку; пошкодження (розрив дистального малогомілкового синдесмозу справа) зв`язок лівого гомілково-ступневого суглобу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, призначивши йому покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів. Цивільний позов ОСОБА_10 просить задовольнити частково, стягнути з нього на її користь 2041 грн 50 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції неналежним чином врахував того, що злочин є ненавмисним, він частково відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_10 в розмірі 15000 грн, щиро розкаявся у скоєному, на його утриманні перебуває малолітня дитина.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації вчиненого ним кримінального правопорушення, просить вирок суду першої інстанції змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині стягнення судового збору з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави в розмірі, пропорційному до задоволених позовів про стягнення матеріальної шкоди, що становить 1280 грн.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, крім того, обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримав його захисник адвокат ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та на його утриманні перебуває малолітня дитина, не заперечивши проти задоволення апеляційної скарги зі змінами прокурора у кримінальному провадженні, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , не заперечуючи проти задоволення його клопотання про застосування акту амністії, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а його клопотання про застосування акту амністії задовольнити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряється.

Призначивши обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на строк три роки, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України та зважив на роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», отже, підстав вважати призначене покарання надто суворим немає.

Визначаючи розмір моральної шкоди за цивільними позовами, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності і справедливості, врахував завдані душевні страждання потерпілим, сильний стрес, страх за своє життя, тривале лікування, неможливість вести звичний спосіб життя протягом тривалого часу.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.
На підставі п. 6 ст. 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з-поміж інших, звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в ч. З ст. 88 ЦПК України та у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що, оскільки кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано питання щодо стягнення судового збору при розгляді цивільного позову у кримінальному провадженні, такий збір підлягає справленню на підставах, визначених ст. 88 ЦПК України, та у даному кримінальному провадженні мав бути стягнутий з ОСОБА_7 на користь держави при ухваленні вироку, що не зроблено судом першої інстанції.
Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у ОСОБА_7 є дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні, таким чином, він, на переконання колегії суддів, підпадає під дію пункту «в» статті 1 цього закону, отже, підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі роки з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір в дохід держави в розмірі 1280 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: