Дата документу 12.01.2018

Справа № 334/2645/17
Провадження № 1-кп/334/109/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ уродженця м. Запоріжжя, громадяна України, який має не повну загальну середню освіту, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованому та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
28.04.2014 Заводським р/с м. Запоріжжя, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, строком на 1 рік позбавлення волі. Згідно сг. 71 КК України приєднано вирок Комунаровського р/с м. Запоріжжя від 18.11.2013, визначено строк позбавлення волі 1 рік 1 місяць. 13.03.2015 звільнено з Вільнянської ВК Запорізької області № 20 по закінченню строку відбування покарання; .
12.01.2016 Заводським р/с м. Запоріжжя, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, строком на 1 рік обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,-
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,
В С Т А НО В И В :
27.03.2017, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих, мотивів, з метою власного збагачення маючи умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля будинку № 3 по проспекту Металургів в місті Запоріжжя, зловживаючи довірою, попрохав у раніше знайомого ОСОБА_7 , його мобільний телефон «Nоmі i503» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) начебто для здійснення телефонного дзвінка. Після отримання даного мобільного телефону, ОСОБА_5 покинув вищевказане місце та направився у бік «Критого ринку», який знаходиться по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя.
Після чого ОСОБА_5 , довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме з метою власного збагачення продав мобільний телефон «Nоmі i503» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), у корпусі чорного кольору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Своїми діями ОСОБА_5 , завдав ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 1 799 гривень.
Крім цього, 11 червня 2017 року приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на заволодіння мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів 16, де перебували неповнолітні особи, під приводом зателефонувати, попрохав ОСОБА_9 дати мобільний телефон «Samsung Galaxy J1 mini» в корпусі чорного кольору з срібною рамкою. Далі у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на збагачення, шляхом реалізації мобільного телефону «Samsung Galaxy Jl mini».
Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та відсутність дозволу власника вищевказаного мобільного телефону на розпорядження ним, попрохав свого знайомого ОСОБА_10 закласти до ломбарду «Карат» під приводом відсутності документів, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 13, та отримав грошові кошти в сумі 750 гривень 00 копійок. Отримані грошові кошти ОСОБА_5 використав на власні потреби.
Таким чином у результаті вказаних дій ОСОБА_5 , завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 2099 гривень 00 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним, розкаявся, зазначив, що скоєнні ним злочини у повному обсязі викладені в обвинувальних актах.
Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує:

по епізоду 27.03.2017 р. - по ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, шахрайство, вчинено повторно.
по епізоду 11.07.2017 р. - по ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, шахрайство, вчинено повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є повне визнання вини.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, не встановлено.

ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку психіатра не перебуває, з 19.08.2009 по 18.08.2010 перебував на обліку у нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіноїдів. Вживання зі шкідливими наслідками.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що обвинуваченим скоєно умисні злочини середньої тяжкості, той факт, що він раніше судимий, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а су д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на один рік, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Nоmі i503» повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1