Провадження № 1-кп/520/325/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002868 від 16 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Мирне Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
15 липня 2016 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись на території заводу «Промзв`язок», що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Комарова, 10, маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом причеплення до належного йому на праві приватної власності автомобілю «Toyota Hi Ace», д/н НОМЕР_1 , незаконно заволодів причепом «Лафет» д/н НОМЕР_2 , 2012 року випуску, вартість якого згідно висновку експерта № 567/16 від 01.12.2016 року становить 19500 гривень, з човном « Brig Falcon-300» № UA-QRK73864E708, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартість якого згідно звіту про оцінку майна від 09.12.2016 року становить 38 110 гривень, обладнаний двигуном марки «Suzuki DF-15», вартість якого згідно звіту про оцінку майна становить 62 220 гривень, які належать ОСОБА_5 , тим самим спричинивши останньому значну матеріальну шкоду на загальну суму 119 830 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він перебував на території заводу «Промзв`язку» неодноразово, завозив холодильники, але не забирав їх. Бажання викрасти човен виникло раптово, в літку 2016 року він побачив, що стоїть човен білого кольору, зачепив його до автомобілю та виїхав з території. Це відбувалось у вечірній час. Він відвіз човен до м.Теплодар. В автомобілі він знаходився самостійно. Він зняв двигун та рульову для переробки свого човна. Номери з двигуна, човна та причепу він не пошкоджував та не знімав. Він планував переставити двигун з викраденого човна на свій та продати його. Під час обшуку був знайдений причеп, після чого він повідомив, де знаходиться інше викрадене майно. Вину визнає повністю у злочині розкаюється. Кримінальне правопорушення він скоїв через скрутне фінансове становище. Його жінка втратила дитину на шостому місяці вагітності.

Також обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що усвідомлює суспільну небезпеку свого діяння та розкаюється, просить застосувати до нього покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 15 червня 2016 року він збирався поїхати на рибалку. Човен на якому він збирався їхати на рибалку знаходився на території заводу «Промзв`язку». Після того як він покинув територію заводу одразу заїхав автомобіль «TOYOTA» та вивіз човен. На камері спостереження видно, що номери автомобілю були закриті ганчіркою. В автомобілі було ще декілька чоловік. В експертизі не вказані усі данні щодо човна на його комплектації. Вартість яка вказана не відповідає дійсності, експертиза зроблена на основі фотографій, за мінімальною вартістю. Після проведення обшуку у ОСОБА_3 був вилучений човен, мотор та причеп. Номери на деталях були відсутні. Човен був у розібраному стані. Документів на повернуте майно в його не було, через відсутність номерів на майні. З причепу вкрадені колеса. Діями ОСОБА_3 йому було спричинено шкоду і матеріальну, і моральну. Для відновлення працездатності човна було витрачено багато грошей. Коли він робив експертизу за свої кошти підраховувалась вартість викраденого майна. Причеп належав йому, човном він користувався за генеральною довіреністю, строк дії якої не сплив. Коли він залишав човен, він був у гарному стані. Після обшуку та виявлення човна у ОСОБА_3 човен перебував у пошкодженому становищі. Багато нюансів, які було дуже важко описати, його майно зазнало сильному пошкодженню. Човен та причеп він отримав від працівників поліції. Оцінку проводили в ОСОБА_7 , за фотографіями, що були зроблені до викрадення. При поверненні човна, він зробив фотознімки. Човен перебував на території заводу з 2013 або з 2014 року. Він використав його по вихідним, в літню пору року. Він орендував територію та залишав човен у будь-який час.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він знаходився на зміні як охоронець, точної дати не пам`ятає, приблизно в червні 2016 року. Після завершення роботи він поїхав додому, але в дорозі пролунав дзвінок, йому повідомили, що з території був вивезений човен, він повернувся та надав покази. Йому нічого не було відомо щодо викрадення причепу. Через камери спостереження було видно як заїжджають та виїжджають автомобілі. Причепи не фіксуються в журналі, автомобілі фіксуються іноді, через великий потік автомобілів не завжди вдається фіксувати. На якому саме автомобілі вивозили причеп не пам`ятає, але автомобіль з причепом був. Протокол допиту він підписував. Обов`язок фіксування в`їзду-виїзду покладений на людей, що виїжджають-заїжджають. Причеп вивозили біля 17:00 години.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що обшук проводився у нього вдома. Під час обшуку був вилучений човен, який залишив у нього його брат ОСОБА_3 . Човен був привезений на причепі. Пору року він не пам`ятає. Номерів на причепі не пам`ятає. Мотор чорного кольору. Руль на човні не пам`ятає, колір човна також не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він отримав доручення від слідчого щодо заволодіння моторним човном та причепом. В ході супроводження даного кримінального провадження він отримав відеозапис, з якого стало відомо як заїжджає автомобіль білого кольору без задніх вікон, на автомобілі було видно державний номер. Автомобіль заїхав на територію, де знаходився човен. Точної адреси не пам`ятає. Через деякий час автомобіль виїхав із зачепленим причепом на якому знаходився човен. Після чого було з`ясовано на яку особу зареєстрований автомобіль та встановлено місце мешкання власника автомобіля. В ході проведення обшуку було виявлено частини човна. В іншому місці було виявлено сам човен. Марку автомобіля не пам`ятає, це був мікроавтобус. Відеозапис він переглядав, але не вилучав. Події відбувались у темний час. Відеозапис був долучений до матеріалів кримінального провадження. Був журнал, де фіксувались автомобілі, що заїжджають-виїжджають. Записувались не всі автомобілі, лише ті, що постійно знаходились на території.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_11 показала, що вона є дружиною брата обвинуваченого. Вона добре спілкується з ОСОБА_3 та знає, що на протязі тривалого часу ОСОБА_3 і його дружина не можуть завести дітей. ОСОБА_3 та його дружина зробили чи мало спроб, але все марно. Лікарська допомога також не надала результату, лише грошові витрати, можливо це і було причиною скоєння кримінального правопорушення. Її чоловік не займався риболовством.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що обвинуваченого бачив, потерпілого теж бачив так як вони працюють разом на одній території. Це було в минулому році, середина липня 2016 року, після того як їх обікрали, вони поставили камери навколо складу. Одного разу він затримався на роботі в очікуванні клієнтів, та почув, що вкрали човен. На камері спостереження він бачив автомобіль «Хайс». Візуально особа на камері схожа на обвинуваченого. Також йому відомо, що вкрали ще деякі речі. Людина яка була за кермом автомобіля на його думку і є обвинувачений, але він не впевнений. За візуальним сприйняттям це обвинувачений. З потерпілим вони почали спілкуватися десь з 2012 року. Коли він в вечорі заходив на територію складу разом з ним заїжджала машина. Вранці він дізнався про крадіжку та продивився відеозапис. За кермом автомобілю був обвинувачений, він це пам`ятає візуально. Разом з обвинуваченим була ще одна людина, жінка. Було відкрите праве вікно, за кермом сидів обвинувачений. Автомобіль був «Тойота Хайс», той самий, з яким він заходив на територію заводу.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, вина обвинувачуваного ОСОБА_3 доведена документальними доказами у кримінальному провадженні.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення доведено, що 16.07.2016 року від ОСОБА_5 була прийнята заява про необхідність вжиття заходів до невідомої особи, яка незаконно заволоділа його причепом «Лафет» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому перебував човен «Brig Falcon-300» UA-QRK 73864Е708 реєстраційний номер НОМЕР_3 білого кольору. Сума збитку становить 175 000 гривень (т.2 а.с.3-4).

Протоколом огляду місця події від 16.07.2016 року з фототаблицею зафіксовано обстановку на території земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул.Комарова, 10 та в ході огляду вилучено журнал реєстрації транспортних засобів на території заводу «Промзв`язок» в період часу з 13.02.2015 по 16.02.2016 року включно ( т.2 а.с.5-8).

Постановою слідчого від 14 вересня 2016 року визнано речовим доказом автомобіль «Toyota Hi Ace», білого кольору, р/н НОМЕР_1 (т.1, а.с.138).

Ухвалою слідчого судді від 16 вересня 2016 року накладено арешт на: мисливську гладкоствольну рушницю марки ТОЗ-34Р № НОМЕР_4 ; автомобіль «Toyota Hi Ace», д/н НОМЕР_1 ; фрагменти обрізаних кабелів у кількості 6-ти штук у зв`язці; човен сірого кольору № НОМЕР_5 зі встановленим двигуном із пластику чорного кольору; причеп до човна; гільзи у кількості 21 штуки; патрони «Тахо Диаболо 70 мм» в кількості 3 штук; човен надувний білого кольору (т.1, а.с.147-148).

Відповідно до протоколу огляду предмета від 01 вересня 2016 року, при перегляді диску з відеозаписом від 15.07.2016 року на першому відрізку чорно-білого відеозапису зображено заїзд на завод «Промзв`язок» який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Комарова, 10. На даному відрізку запису в 21:18 видно як на територію заводу заїжджає автомобіль «Тайота Хайс» білого кольору та на номерному знаку видно дві літери ОА. На другому відрізку чорно-білого запису видно як в 21:46:16 автомобіль «Тайота Хайс» білого кольору виїжджає з території заводу «Промзв`язок», даний автомобіль виїжджає позаду з причепом на якому є човен накритий зеленим тентом (т.2, а.с.12-16).

Даний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Постановою слідчого від 01 вересня 2016 року визнано речовим доказом CD-диск, який містить відеозапис камер відеоспостереження, що розташовані на заводі «Промзв`язок» за адресою: м.Одеса, вул.Комарова, 10 (т.2, а.с.17).

Згідно ухвали Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, протоколом обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 від 14.09.2016 року доведено, що в ході проведення обшуку було виявлено мисливську гладкоствольну рушницю марки ТОЗ-34Р № НОМЕР_4 та а/м «Тойота Хайс» д/н НОМЕР_1 ( т.2 а.с.18-22);

Згідно ухвали Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 .

Протоколом обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 від 14.09.2016 року доведено, що в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: фрагменти кабелів у зв`язці; човен сірого кольору № УМБ 17-38, встановленої спеціальної у спеціальному причепі для неї із металевої рами сірого кольору на одній осі (2 колеса) без номерних знаків та без будь-яких серійних позначень, на човен встановлено двигун у корпусі з пластику чорного кольору без будь-яких фірмових та серійних позначень; файл для документів, у якому знаходились гільзи, на вигляд схожі на гільзи від мисливської зброї, у кількості 21 одиниць; патрони «ТАХО 70 мм» у кількості 3 одиниць (т.2 а.с.23-28).

Відповідно до протоколу огляду від 14 вересня 2016 року доведено, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав причіп «Лафет» та двигун, який був встановлений на човні сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_5 , як належні йому речі. Причіп та двигун потерпілий впізнав за характерним ознаками (т.2, а.с.29-37).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 12.12.2016 року була проведена незалежна оцінка вартості плавзасобу-судна «Brig Falcon-300» № UA-QRK73864E708, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , обладнаного двигуном марки «Suzuki DF-15» № НОМЕР_6 , станом на дату оцінки об`єкта складає 100 300 (сто тисяч триста тридцять) гривень 00 копійок (т.2 а.с.43-98).

Відповідно до висновку експерта за результатами експертизи № 567/16 від 01.12.2016 року оціночна вартість причепу «Лафет» 2012 року випуску на дату вчинення злочину та дату оцінки може складати 19 500 гривень (т.2, а.с.99-106).

Крім того, в судовому засіданні було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений характеризується позитивно (т.1, а.с.129), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (т.2, а.с.113), у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває (т.2, а.с.115-116).

Однак, суд вважає неможливим прийняти за доказ протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав за фотознімком №1 особу, яка 15.04.2015 року приблизно в 21 годину 00 хвилин, знаходилась на території заводу «Промзв`язок» (т.2 а.с.38-42).

Так, в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2016 року відсутні відомості про осіб, які зазначені на фотознімках. Довідку про осіб, які зображені на фотознімках в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2016 року суду надано не було.

Таким чином, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2016 року (т.2 а.с.38-42) суд вважає недопустимим доказом.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 в порядку ст.ст.46, 279, 338 КПК України було заявлено клопотання про зміну правової кваліфікації з часини 2 статті 289 КК України на частину 1 статті 289 КК України.

Суд зазначає, що статтею 279 КПК України врегульоване питання зміни повідомлення про підозру, що є виключним правом слідчого або прокурора на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст.338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення право змінити обвинувачення належить виключно прокурору.

Під час судового розгляду прокурором не було змінено обвинувачення в порядку ч.2 ст.338 КПК України.

Судом же, при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 не встановлено підстав для зміни правової кваліфікації з підстав, заявлених в клопотанні захисника, так як поверненні потерпілому причеп «Лафет» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 та човен «Brig Falcon-300» зазнали істотних змін та пошкоджень, а саме: пошкодження номерного знаку двигуна і знищення бортового реєстраційного номеру, та пошкодження номерного знаку лафету, що виключає можливість використання лафету та човна і що було встановлено під час досудового слідства і судового розгляду, а тому посилання захисника на практику Верховного Суду України у справі № 5-1188км10 не може бути прийняте судом.

Таким чином, підстав для зміни правової кваліфікації судом не має.

Оцінивши ті докази, які визнані судом належними і допустимими, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Також, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_5 заявив про залишення без розгляду поданого цивільного позову, у зв`язку із чим суд, на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, залишив без розгляду позовні вимоги цивільного позивача.

Відповідно до ст.124 КПК України судом, під час ухвалення обвинувального вироку, вирішується питання щодо стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат.

Стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано жодних документальних доказів понесених процесуальних витрат та їх розміру.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.289 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 під час судового розгляду не застосовувався.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 16 вересня 2016 року на: мисливську гладкоствольну рушницю марки ТОЗ-34Р № НОМЕР_4 ; автомобіль «Toyota Hi Ace», д/н НОМЕР_1 ; фрагменти обрізаних кабелів у кількості 6-ти штук у зв`язці; човен сірого кольору № НОМЕР_5 зі встановленим двигуном із пластику чорного кольору; причеп до човна; гільзи у кількості 21 штуки; патрони «Тахо Диаболо 70 мм» в кількості 3 штук; човен надувний білого кольору.

Речовий доказ CD-диск, який містить відеозапис камер відеоспостереження, що розташовані на заводі «Промзв`язок» за адресою: м.Одеса, вул.Комарова, 10, після набрання вироку законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1