Справа № 507/1142/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.01.2018 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Арчепитівка Любашівського району Одеської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2017 року біля 16 години, ОСОБА_4 перебуваючи в дворі домоволодіння жителя АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , за раптово виниклим у неї протиправним умислом та корисливим мотивом, направленими на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , а саме грошей, в той час, коли він проходячи повз неї повернувся спиною, таємно викрала із заднього правого карману, одягнених на ньому брюк, гаманець б/к вартістю 12 грн. із грішми в сумі 520 грн., спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 532 грн.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 винною у вчиненні протиправних дій визнала себе повністю, щиро розкаялася та розповіла про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповіла, що дійсно, коли перебувала в дворі ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , викрала із карману Мошняцького гаманець із грішми в розмірі 520 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути у його відсутність, претензій до обвинуваченої не має.
Обвинувачена окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнала кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєні злочину, визнання нею кваліфікації її дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з
учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються та дослідженням документів, що її характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується, співмешкає, має малолітню дитину, раніше не притягувалася до кримінально відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини, якими визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, обтяжуючі обставини відсутні.
За таких обставин, суд приходить до висновку призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, який на думку суду буде достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченої запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
Засудив :
Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити її покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речові докази: гаманець, який передано під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити йому за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя : ОСОБА_1