УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ НП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ НП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000037 від 23.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в рамках якого 22.01.2017 при огляді місця події було оглянуто та затримано автомобіль «Volkswagen Passat 2.0» д.н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_5 .

Вважаючи, що вилучений автомобіль набув статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на вилучене майно не накладався, а також зазначає що ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, просить зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ НП в Київській області повернути вилучений під час огляду місця події автомобіль.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити скаргу.

Слідчий ОСОБА_4 проти скарги заперечував, зазначив, що арешт на спірне майно не накладався.

Слідчий суддя, заслухавши представника скаржника, слідчого, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись зі скаргою, ОСОБА_5 зазначає, що належний йому автомобіль «Volkswagen Passat 2.0» д.н.з. НОМЕР_1 вилучений 22.01.2017 під час огляду місця ДТП, що сталося на 14-му км. Бориспільської окружної дороги між зазначеним автомобілем, автомобілем Таврія та невстановленим вантажним автомобілем.

Разом з тим, в судовому засіданні представником скаржника адвокатом ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження того, що вказаний автомобіль вилучався. Дана обставина не знайшла підтвердження й в матеріалах скарги, а тому слідчий суддя позбавлений можливості перевірити зазначені в скарзі обставини.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ НП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.
Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2017.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1