справа № 462/6195/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005164 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 02.12.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді одного року вісім місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.
Так, ОСОБА_5 09.12.2017 року близько 22.00 год. перебуваючи у приміщенні супермаркету «Сільпо», що в приміщенні торгово-розважального центру «Вікторія Гарденс» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, вважаючи що його ніхто не бачить, таємно викрав пляшку віскі торгової марки «Macallan Fine Oak 18уо 43%», ємкістю 0,7 літра, вартістю 5672,04 грн. (без ПДВ), однак з незалежних від його волі причин свій злочинний намір до кінця довести не зміг, так як після проходження касової зони був затриманий працівником охорони.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 - судом не встановлено.
Суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, вчиненими умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий (матеріали кримінального провадження, т.1 арк. 80-83), перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , в якої на утриманні троє неповнолітніх дітей (матеріали кримінального провадження, т.1 арк. 105-107), не працює, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, т.1 арк. 95), перебуває на обліку в наркологічному диспансері (матеріали кримінального провадження, т.1 арк. 100), згідно акту ЛКП «Бондарівка» ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (матеріали кримінального провадження, т.1 арк. 105)
Виходячи з наведеного, враховуючи думку представника потерпілого ОСОБА_4 , що претензій до обвинуваченого не має, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальних витрати відсутні.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1