Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Справа № 711/9024/17

Провадження 1-в/711/827/17

27 жовтня 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 , за участю:
секретар - ОСОБА_2 , прокурор - ОСОБА_3 , представник Черкаської ВК №62 - ОСОБА_4 , засуджений - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого:
ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Косівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.
На теперішній час відбуває покарання у Черкаській виправній колонії №62 на виконання вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.09.2016р., яким остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
18.10.2017р. до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить замінити невідбуту частину його покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Засуджений в судовому засідання підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Представник Черкаської ВК-62 в судовому засіданні надав характеристику на засудженого та зазначив, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на наявні в матеріалах особової справи дані, які свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку засудженого, представника установи відбуття покарання, прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2007р. ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
26.11.2009р. тим же судом ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
18.08.2010р. тим же судом ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту.
23.03.2015р. тим же судом ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
17.03.2016р. вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 визнаний винним у вчинені злочинів передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.03.2015р. остаточно визначено до відбуття покарання у виді 03 роки 06 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 30.06.2016р.
Знову засуджений вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.09.2016р. за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України з урахуванням попереднього вироку остаточно визначено покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 17.03.2016р., врахувавши у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 17.03.2016р. по 30.06.2016р. відповідно до ст.72 КК України.
Отже початок строку відбування покарання 17.03.2016р., кінець - 04.08.2019р..
Згідно матеріалів особової справи засуджений відбував покарання в різних виправних установах. Так під час утримання в СІЗО м. Кіровограда допустив одне порушення вимог режиму утримання за що мав стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядок. ДО робіт не залучався, заохочень не мав. З 17.03.2016р. він відбуває покарання у Черкаській ВК №62. За час перебування в установі характеризується посередньо. Встановлених правил поведінки та розгляду дня дотримується лише під контролем представників адміністрації. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав. За весь час перебування у виправній колонії заохочень не має. Працевлаштований на виробництві установи, але до праці ставиться задовільно. З 2017р. приймає участь в програмі диференційного виховного впливу за напрямком «Освіта». Від участі у суспільно-корисному житі відділення ухиляється. Веде пристосовницький спосіб життя.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України ОСОБА_5 був засуджений, зокрема, за тяжкі злочини і на момент розгляду клопотання відбув понад половини покарання призначеного судом.
Згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002р. за №2, головною умовою при прийнятті рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Неухильне дотримання умов та правил поведінки під час відбування покарання є обов`язком всіх засуджених (ст.9 КВК України), але не є безумовним свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки такі обставини мають оцінюватись в сукупності з іншими: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи суд виходить з того, що характеристика особи засудженого, його вік, стан здоров`я, наявність стягнення та відсутність заохочень, отриманих під час відбування покарання, свідчать про пасивність поведінки засудженого у бажанні піддаватись заходам виховного впливу. Натомість та обставина, що засуджений шість разів притягався до кримінальної відповідальності свідчить про стійке небажання дотримуватись правомірної поведінки.
Отже, враховуючи особу засудженого, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, підходячи в комплексі до характеристики особистості засудженого та ознаки його поведінки під час відбування покарання, суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.82 Кримінального кодексу України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Роз`яснити засудженому, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошений 30 жовтня 2017р..
Суддя: ОСОБА_1