Дата документу Справа № 325/28/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/28/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1546/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року, яким його засуджено:

- за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 07 квітня 2017 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 879 грн 60 коп.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст.69 КК України. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що він свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, спричинену шкоду відшкодував частково, у зв`язку з чим потерпіла сторона не має до нього жодних претензій. Також зазначає, що він має сім`ю, малолітню дитину, які потребують його допомоги.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 20 жовтня 2015 року близько 23-00 години, з метою крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де через незаперті двері проник до приміщення житлового будинку та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, скоїв крадіжку металевого ліжка, вартістю 200 гривень. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, знаходячись на господарському дворі, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно скоїв крадіжку майна ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1660 гривень.

Крім того, 29 квітня 2016 року близько 23-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження вхідної двері проник до житлового будинку, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з приміщення будинку скоїв крадіжку майна ОСОБА_10 . Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, знаходячись на подвір`ї, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, скоїв крадіжку майна ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2420 гривень.

Крім того, 08 червня 2016 року близько 23-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до житлового будинку, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно з приміщення будинку скоїв крадіжку майна ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2350 гривень.

Крім того, 08 жовтня 2016 року близько 02-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , де шляхом відкриття дверей проник до сараю, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно з корисливих мотивів, повторно, з приміщення сараю скоїв крадіжку майна ОСОБА_12 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1200 гривень.

Крім того, 18 жовтня 2016 року близько 20-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , де шляхом відкриття дверей проник до сараю, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з приміщення сараю скоїв крадіжку майна ОСОБА_13 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.

Крім того, 05 листопада 2016 року близько 08-00 години, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з приміщення будинку, шляхом вільного доступу з шафи скоїв крадіжку грошей в сумі 650 гривень та USB накопичувач «Kingston DTSE9 32 Gb, вартістю 360 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим, спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1010 гривень.

Крім того, 14 листопада 2016 року близько 02-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом відкриття дверей, проник до сараю, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з приміщення сараю скоїв крадіжку майна ОСОБА_14 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1800 гривень.

Крім того, 01 квітня 2016 року о 01-00 годині, ОСОБА_6 , діючи з умислом, направленим на крадіжку чужого майна, пройшов через неогороджену частину подвір`я на територію будинку АДРЕСА_7 , де, діючи умисно, за допомогою фізичної сили зірвав навісний замок вхідної двері літньої кухні, що розташована на вказаному подвір`ї, після чого проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав побутову техніку, яка належіть ОСОБА_15 .

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на крадіжку чужого майна, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_7 , ОСОБА_6 , за допомогою викраденої пилки, відрізав секцію штахетного паркану, висотою 70 сантиметрів та шириною 1 метр, вартістю 500 гривен, та таким чином викрав її, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 4605 гривень.

Крім того, 26 лютого 2017 року, близько 14-00 години, ОСОБА_6 , знаходячись на ставках, розташованих біля с.Ботієве Приазовського району Запорізької області, знайшов картонну коробку, в якій знаходились патрони у кількості 49 штук, та, діючи з умислом, направленим на придбання бойових припасів, шляхом привласнення знайденого, придбав 49 патронів калібру 5,6 мм, без передбаченого законом дозволу, які переніс за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , та зберігав в приміщенні господарської споруди, розташованої на подвір`ї зазначеного житлового будинку до 15 березня 2017 року, коли працівниками поліції, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , в приміщенні господарської споруди було виявлено та вилучено вказані набої.

Крім того, 03 лютого 2017 року, приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_6 , діючи з умислом, направленим на крадіжку чужого майна, через отвір у паркані, проник на територію подвір`я АДРЕСА_6 , де шляхом розбиття скла на вікні будинку та зриву решітки, проник всередину, звідки, з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_16 , після чого викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3800 гривень.

Крім того, 07 лютого 2017 року приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_6 , діючи з умислом, направленим на крадіжку чужого майна, через отвір у паркані, проник на територію подвір`я АДРЕСА_6 , де з корисливих мотивів, з приміщення господарської споруди, таємно повторно, викрав майно ОСОБА_16 , після чого викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.

Крім того, 12 лютого 2017 року приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_6 , діючи з умислом направленим крадіжку чужого майна, через отвір у паркані, проник на територію подвір`я АДРЕСА_6 , де з корисливих мотивів, з приміщення будинку, таємно, повторно викрав майно ОСОБА_16 , а також, проник в приміщення гаражу, звідки викрав інше майно ОСОБА_16 , після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4600 гривень.

Заслухавши доповідь судді; захисника - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду змінити, виключивши з нього посилання суду на повторність, як на ознаку, що обтяжує покарання, в іншій частині просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України (за епізодами від 20 жовтня 2015 року, 29 квітня 2016 року, 08 червня 2016 року, 08 жовтня 2016 року, 18 жовтня 2016 року, 14 листопада 2016 року, 01 квітня 2016 року, 03 лютого 2017 року, 07 лютого 2017 року та 12 лютого 2017 року), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення; за ч.2 ст.185 КК України (за епізодом від 05 листопада 2016 року), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.1 ст.263 КК України (за епізодом від 26 лютого 2017 року), як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості зазначених правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину визнав в повному обсязі, однак він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, проживає без реєстрації разом зі співмешканкою, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щиросерде каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд безпідставно, в якості обставини, що обтяжує покарання, визнав вчинення злочину повторно.

Так, згідно з роз`ясненнями викладеними у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачає, що п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України.

Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

З вироку суду вбачається, що дії ОСОБА_6 за епізодами крадіжок майна потерпілих кваліфіковані за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, де кваліфікуючою ознакою є повторність.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно врахував повторність в якості обставини, що обтяжує покарання, яка є кваліфікуючою ознакою інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а тому вказана обставина підлягає виключенню.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкцій статей обвинувачення, та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Обґрунтовано суд призначив покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.ч.1,4 ст.70 КК України, оскільки крадіжки вчинені ОСОБА_6 до ухвалення вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, та остаточне покарання призначив за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Вказане узгоджується і роз`ясненнями викладеними у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного покарання, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинених ним правопорушень та їх кількість, підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.404 КПК України, ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 07 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, змінити.

Виключити з вироку вказівку суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 07 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4