Постанова

Іменем України
27 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 127/21745/13-к

провадження № 51-821км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року, а також прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000532, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України (далі - КК),
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 289 КК на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі частини 1 статті 71 КК частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 грудня 2011 року та за сукупністю вироків ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць без конфіскації майна.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим за те, що він 10 лютого 2013 року о 21:30, вступивши в попередню змову з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ринкова вартість якого становить 46280 грн, що перебував на подвір`ї біля будинку №106 (вул. Київська, м. Вінниця), зайшов у під`їзд цього будинку, з якого спостерігав за перехожими громадянами, які могли би помітити їх злочинні дії та будь-яким способом завадити вчиненню злочину. Тим самим підвищував вірогідність досягнення бажаного кінцевого результату та полегшував вчинення злочину своїм співучасникам. Тобто ОСОБА_6 визнано винуватим в пособництві в незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою метою.

У подальшому дві невстановлені досудовим розслідуванням особи чоловічої статі непомітно для оточуючих проникли до приміщення салону автомобіля, де одна особа сіла за кермо та невстановленим слідством способом завела двигун, увімкнула автоматичну коробку передач, у результаті чого автомобіль рушив з місця. Тобто незаконно, без дозволу власника, заволоділа вказаним транспортним засобом, що належить ОСОБА_8 та у подальшому на вказаному автомобілі невстановлені слідством особи разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, чим завдали потерпілій матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишено без зміни.
Вимоги касаційних скарг, узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги, а також короткий зміст поданих заперечень
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник висловив свою незгоду з вказаними судовими рішеннями, які вважає такими, що підлягають скасуванню. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що винуватість його підзахисного ґрунтується виключно на його визнавальних показаннях, наданих під час досудового розслідування, від яких він відмовився під час судового провадження, а, на думку захисника, інших об`єктивних даних щодо винуватості засудженого матеріали не містять. Вказує на недопустимість доказів як таких, що отримані в порушення вимог закону, на те, що інші докази носять вірогідний характер щодо засвідчених у них обставин, що не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_9 , що судом не з`ясовано таку обставину, як притягнення до кримінальної відповідальності названого свідка, щодо якого виділено в окреме провадження матеріали за частиною 2 статті 289 КК, а також на те, що докази стосовно його підзахисного здобуті під час досудового розслідування без участі захисника.
Крім того, захисник зазначає, що в ухвалі суду апеляційної інстанції лише наведено перелік доказів, які залишено неперевіреними, непроаналізованими та без вмотивування за результатами розгляду апеляційної скарги.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Зокрема, вказує на невмотивованість ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки стверджує, що суд апеляційної інстанції не спростував доводів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, щодо невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також доводів захисника щодо порушеного права його підзахисного на захист, дачі останнім показань і відповідно проведення слідчого експерименту під психологічним тиском працівників міліції. Зазначає, що зміст ухвали є суперечливим у частині відображення доводів сторони захисту та обґрунтувань відсутності підстав для їх задоволення.
У запереченнях засуджений вказує на безпідставність касаційної скарги прокурора та просить її залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника засудженого, обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з приписами статті 419 КПК в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при її постановленні, а також положення закону, яким він керувався. Резолютивна частина ухвали має містити рішення по суті вимог апеляційної скарги, яке б відповідало висновкам, викладеним у мотивувальній частині ухвали.

Проте ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 наведеним вимогам закону не відповідає.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, перегляд вироку місцевого суду в суді апеляційної інстанції здійснювався, зокрема, за апеляційною скаргою сторони захисту, в якій наводилися мотиви недоведеності винуватості засудженого, недопустимість доказів у кримінальному провадженні, порушення права на захист засудженого, порушення вимог кримінального процесуального закону під час здобуття доказів у провадженні, та визначення розміру матеріальної та моральної шкоди, тощо, з підстав частково аналогічних, зазначеним у касаційній скарзі. У зв`язку з цим захисник просив вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги захисника та навівши норми статей 409, 415 КПК, суд апеляційної інстанції вказував на відсутність юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду відповідно до вимог сторони захисту. Водночас перелічено сукупність доказів, які було покладено в основу вироку суду на підтвердження пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, та вказано, що саме нею і підтверджено його пособництво у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою за попередньою змовою групою осіб.
Проте колегія суддів не може погодитися з тим, що ухвала суду апеляційної інстанції містить належні та достатні мотиви прийнятого ним рішення. Адже під час перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що доводи захисника залишено неперевіреними, непроаналізованими та невмотивованими за результатами розгляду його апеляційної скарги. Натомість наведено виключний перелік доказів, які було покладено в основу вироку суду.
Більше того, вимоги захисника в апеляційній скарзі заявлено відповідно до наведеної в ухвалі норми статті 409 КПК. Натомість повноваження суду апеляційної інстанції не обмежуються нормами статей 409 та 415 КПК, як про це зазначив суд апеляційної інстанції. При тому, що наведений в ухвалі зміст вимог захисника не відповідає зазначеному ним в апеляційній скарзі. Разом з цим, саме з підстав невмотивованості та неналежної перевірки доводів апеляційної скарги захисника також подано касаційну скаргу прокурором.
Отже, колегія суддів вважає, що допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону згідно з частиною 1 статті 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, касаційні скарги захисника засудженого та прокурора підлягають частковому задоволенню, ухвала суду апеляційної інстанції скасуванню, а кримінальне провадження - призначенню до нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Вартим уваги є те, що відповідно до частини 2 статті 416 КПК при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
Однак ухвалою суду апеляційної інстанції від 23 березня 2015 року скасовано вирок суду першої інстанції від 14 січня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 289 КК на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, а із застосуванням статті 71 КК 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна, виключно з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
З огляду на недопустимість погіршення становища засудженого доводи касаційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного йому покарання колегія суддів позбавлена можливості на їх перегляд.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:
Касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3