Справа № 149/824/17
Провадження №1-кп/149/14/18
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
22.02.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 04.02.2017 року за № 0000051, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Хмільника Вінницької області, проживаючого - АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта вища, раніше судимого: 17.02.2006 року Хмільницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі; 25.10.2013 року Хмільницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 4 місяці; 21.04.2015 року Хмільницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи засудженим 21.04.2015 року Хмільницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності. 03.02.2017 року біля 20:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Привокзальній, що у місті Хмільнику Вінницької області, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, перконавшись, що за його дями не спостерігають сторонні особи, таємно, проник до горища будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав тканий волок (палас) рожево-лілового кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 122 від 14.02.2017 року становить 215,05 гривень, що належить ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнав та в судовому засіданні показав, що він крадіжку паласу належного ОСОБА_4 не скоював. До нього до будинку де від тимчасово проживав прийшли потерпіла і працівники поліції. У кімнаті будинку виявили палас, але де він там взявся, йому невідомо. У той час коли скоювалася крадіжка він був вдома і спілкувався з дільничним офіцером поліції ОСОБА_7 , який приїхав до нього.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина у скоєнні вказаного злочину, доведена наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що 3 лютого 2017 року у вечері була у своєму будинку по АДРЕСА_2 . У кімнаті було включено світло і вона читала. Вона почула як на горищі будинку хтось ходить. Вона зателефонувала онуці ОСОБА_8 і повідомила їй про це і попросила щоб та викликала поліцію. Також вона виключила світло в кімнаті, їй стало видно з кімнати, що робиться на подвір"ї біля її будинку. Вона побачила як ОСОБА_9 спустився з горища по драбині і ніс коврик. Потім він з тим ковриком пішов до калітки, яка була відчинена та поніс його до будинку де проживав. Потім через деякий час приїхали працівники поліції, вона повідомила їм про крадіжку. Після цього вони пішли до будинку навпроти, де жив ОСОБА_10 . Він пустив їх до хати, але сказав, що нічого не знає про крадіжку. Проте в кімнаті був скручений коврик. Вона сказала, розмотайте його, він рожевий і належить їй. Цей коврик до того як вона занесла його на горище, завернувши у сукно, лежав у великій кімнаті на підлозі. Потім вона забрала той коврик з будинку ОСОБА_10 і винесла на вулицю. Вона на даний час пробачила обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що пам"ятає про подію, коли їй зателефонувала її бабуся ОСОБА_4 і повідомила, що хтось заліз на її горище і попросила викликати поліцію. Дату цього вона не пам"ятає, але пам"ятає, що це було біля 20 години вечора. Вона зателефонувала до поліції і повідомила їм про дзвінок бабусі. Сама замовила таксі і поїхала до бабусі. При цьому бабуся їй по телефону розповідала, що з кімнати будинку бачить як чоловік зняв з горища коврик і пішов з ним на вулицю, бачила як він переніс його через дорогу. Коли вона приїхала до будинку бабусі, то там вже були працівники поліції. Коврик працівники поліції забрали до поліції. Після цього бабуся їй розповіла, що це зробив ОСОБА_10 , який перебуває в залі суду.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що він працює старшим дільничним офіцером поліції Хмільницького відділення поліції. 3 лютого 2017 року, він з метою профілактичного нагляду за раніше судимим ОСОБА_5 приїхав до його помешкання по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 вдома не виявилося, його співмешканка повідомила, що він кудись пішов. Він попросив повідомити йому, як ОСОБА_10 повернеться. Потім пройшов якийсь час, до нього зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що він вже вдома. Так як він перебував поряд, то через 1-2 хвилини приїхав до будинку де мешкав ОСОБА_10 . На вулиці він з ним розмовляв кілька хвилин, як приїхала оперативна група, як виявилося на повідомлення про крадіжку з горища будинку ОСОБА_4 , яка проживає поряд. Працівники поліції із складу оперативної групи разом з ОСОБА_4 прийшли до будинку ОСОБА_10 , де він з ним розмовляв. Точний час цих подій він вже не пам"ятає. ОСОБА_4 вказала до ОСОБА_10 "Женя, навіщо ти брав коврик". ОСОБА_10 сказав, що він нічого про це не знає. Потім у будинку де мешкав ОСОБА_10 знайшли коврик. Трофімов заперечував, що він скоїв крадіжку і повідомив йому, що він під час вчинення крадіжки ходив до мешканця міста Хмільника ОСОБА_11 домовлятися про роботу. Він зателефонував до ОСОБА_11 і той повідомив йому, що він ОСОБА_10 не бачив і той до нього не приходив. Потім ОСОБА_10 сказав, що тоді коли вчинялася крадіжка, він був біля магазину "Ірина" де розпивав спиртні напої. Після цього, він зі слів ОСОБА_5 склав протокол про адмімінстративне правопорушення відносно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 178 КУпАП. Інформацію до протоколу про те, що 03.02.2017 року близько 20:15 години ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Хмільнику по вулиці Порика неподалік магазину "Ірина", розпивав спиртні напої, він вніс зі слів самого ОСОБА_5 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.02.2017 року, з якого вбачається, що слідчий Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області прийняв усну заяву від ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності його сусіда ОСОБА_12 , який 03.02.2017 року близько 20:40 години проник на горище її будинку по АДРЕСА_2 звідки скоїв крадіжку рожевого войлока розміром 4х1,5 м (а.с. 138).

Протоколом огляду місця події від 03.02.2017 року (21:10-21:35 години) та таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події, з яких вбачається, що місцем події є будинкововолодіння по АДРЕСА_2 . Зі сторони дороги розташована хвіртка металева. На території розташашований будинок із червоної цегли. Нв відстані біля 7 метрів від входу до будинку виявлено драбину обперту на будинок. Вхід на горище у вигляді одностворчатих дерев"яних дверей.. На момент огляду двері відчинені. За дверима виявлено горище, на якому знаходиться різні речі (а.с.139-142).

Протоколом огляду місця події від 03.02.2017 року (21:45-22:20 години) та таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події, з яких вбачається, що місцем події є будинкововолодіння по АДРЕСА_1 . Вказане будинковолоддіння знаходиться навпроти будиковолодіння за адресою - АДРЕСА_2 . У будинку у кімнаті по лдіву сторону від входу, виявлено волок червоного кольору, який завернутий у тканину темного кольору. Вказаний волок вилучено (а.с.143-147).

Висновком експерта № 122 від 14.02.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість тканого волокна (паласу) рожево-лілового кольору з урахуванням зносу станом на момент проведення експертизи може становити 215,05 гривень (а.с.148-153).

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_5 , що він міг вчинити крадіжку з будинку потерпілої ОСОБА_4 , так як під час крадіжки у нього у будинку був дільничний офіцер поліції ОСОБА_7 . Проте такі доводи обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються показаннями свідка ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_4 , які оцінені судом в їх сукупності, протоколами огляду місця події, з яких суд зробив висновок, що свідок ОСОБА_7 приїхав до будинку ОСОБА_5 та перебував там на протязі кількох хвилин вже після того, як ОСОБА_5 було скоєно крадіжку з будинку ОСОБА_4 , який розташований через вулицю Привокзальну навпроти будинку в якому мешкав ОСОБА_5 . При цьому суд враховує, що потерпіла ОСОБА_4 прямо вказала на ОСОБА_5 , як на особу яка вчинила злочин, а у будинку ОСОБА_5 , через короткий проміжок часу, фактично безпосередньо після скоєння крадіжки, було виявлено та вилучено викрадене майно. Долучений до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2017 року не спростовує фактів та обставин вчиненого ОСОБА_5 злочину, так як інформація до нього про обставини вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП, внесена до протколу зі слів самого ОСОБА_5 .

Суд вважає, що не встановлено підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд розцінює, як його намагання уникнути відповідальності за скоєний ним злочин та як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 94 КПК України, дослідивши та оцінівши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена повністю і дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а тому вони вірно кваліфіковані саме за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 154).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує досудову доповідь Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації ЦЗ МУ з питань ВКПП, від 07.06.2017 року, відповідно до якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у т.ч. для окремих осіб.

Разом з тим висновок Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації в чсатсині того, що ОСОБА_5 розуміє, що кримінальна поведінка є руйнуючою для нього, що він хоче змінити власну поведінку та готовий до змін, суд до уваги не приймає, так як таких висновок спростований самою поведінкою ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду, під час яких ОСОБА_5 у скоєному не розкаявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, конкретні обставин справи, особу ОСОБА_5 , його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, досудову доповідь Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації, а також думку потерпілої ОСОБА_4 , яка пробачила обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує, що вироком Хмільницького міськрайонного суду у справі № 149/3419/14-к від 21.04.2015 року обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і йому відповідно до ст. 70 КК України призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строкомо два роки (а.с.161-162).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України йому необхідно призначити остаточне покарання шляхом часткового приднання до покарння за цим вироком невідбутого покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 21.04.2015 року у справі № 149/3419/14-к.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, відсутні. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7-11,118-126,127-129,369-371,373,374-376,395 КПК України, ст.ст. 11,12,65,66,67,71,78,185 КК України,
У Х В А ЛИ В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2015 року, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 до державного бюджету України процесуальні витрати у кримінальному провадженні по залученню експертів в розмірі 440,20 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні: тканий волок (палас) рожево-лілового кольору, залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1