Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/55/18

Справа № 711/29/18

01 лютого 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар - ОСОБА_2 , прокурор - ОСОБА_3 , заявники - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Заявники звернулись до суду зі скаргою, в якій просили зобов`язати керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_3 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі їх заяви від 26.12.2017р. зареєстрованої за вх. №22210вх17 та зобов`язати зазначених прокурорів надати їм витяг з ЄРДР про автоматичне присвоєння номеру кримінального провадження та, у відповідності до ч.2, 6 ст.55 КПК України, надати їм пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
В обґрунтування скарги зазначено, що 26.12.2017р. заявники подали до Черкаської місцевої прокуратури заяву, в якій просила внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 та п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України. Проте прокурором були проігноровані вимоги ст.214 КПК України і не внесені відповідні відомості до ЄРДР.
В судовому засіданні заявники підтримали доводи, викладені у скарзі, та наполягали на задоволенні їх вимог.
Прокурор заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що вона особисто прийняла від заявників заяву про вчинення злочину, після чого передала таку заяву в порядку, передбаченому особливостями внутрішнього документообігу прокуратури, для подальшої обробки і розгляду уповноваженою особою прокуратури. До теперішнього часу на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.12.2017р. відповідні відомості до ЄРДР не внесені, а заява направлена до Черкаського відділу поліції для здійснення заходів щодо перевірки, викладених в ній обставин. Зауважила, що згідно розподілу службових обов`язків вона не уповноважена на здійснення реєстрації відомостей у ЄРДР, а тому в її діях відсутні ознаки неправомірної бездіяльності. Також пояснила, що по обставинах факту смерті сина заявників вже вносились відомості до ЄРДР і неодноразово здійснювалось досудове розслідування, але відповідні кримінальні провадження (№0000152, №0000153 т.і.) закриті за відсутності в події смерті ОСОБА_8 ознак насильницької смерті, а відтак і ознак злочину, передбаченого ст.115 КК України. Просила відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення заявників та прокурора, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що заявниками складено заяву про злочин, яка отримана Черкаською місцевою прокуратурою 26.12.2017р.. В заяві заявники зазначили про вчинення ОСОБА_9 , директором КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» ОСОБА_10 та групою працівників такого підприємства злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України вимагання що привело до умисного вбивства 18.05.2017р. їх сина ОСОБА_8 .. В заяві було зазначено, що ОСОБА_9 організував злочинне вимагання з родини ОСОБА_4 грошових коштів у вигляді боргу по сплаті житлово-комунальних послуг, що надавались КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Внаслідок чого працівниками КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та директором такого підприємства оформлено звернення до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Натомість ухвалою суду від 12.05.2017р. відмовлено у прийнятті такої заяви про видачу судового наказу. Зазначена ухвала суду набрала законної сили 18.05.2017р. і в цей же день опівдні, перебуваючи вдома (орендована квартира в м. Києві), помер ОСОБА_8 від інфаркту міокарда. Проте заявники вважають, що така причина смерті їх сина є малоймовірною, а тому впевнені, що це є умисним вбивством і результатом злочинного вимагання з їх родини заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, а тому вони просили внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати досудове розслідування по зазначених обставинах та причетності до вчинення злочинів зазначених в їх заяві осіб.
Проте, на підставі заяви заявників від 26.12.2017р. відомості до ЄРДР внесені не були, а їх заява направлена до Черкаського відділу поліції для вжиття належних заходів реагування.
Не погоджуючись з такими діями заявники звернулись до суду з даною скаргою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч.1 ст.214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування, але тільки по заявах або повідомленнях, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не по будь-яким іншим.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують і вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК України, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Щодо доводів заявників про суб`єктів, дії яких оскаржуються, то слід зауважити, що згідно п.15 ч.1 ст.3 КПК України прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень. Особливості порядку регулювання службової діяльності працівників прокуратури регулюються нормами Закону України «Про прокуратуру» та іншими нормативно-правовими актами. Система прокуратури побудована на адміністративному підпорядкуванні, а отже відповідальною особою при розгляді скарг на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР в контексті застосування положень ст.214 КПК України, є керівник органу прокуратури, до якого було подано відповідну заяву чи повідомлення про злочин, оскільки саме він відповідає за правильністю організації роботи очолюваного ним органу. Отже доводи заявників про покладання обов`язку саме на прокурора ОСОБА_3 здійснити внесення відомостей до ЄРДР на підставі їх заяви є необґрунтованими.
Стосовно наявності правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви заявників від 26.12.2017р., то в цьому контексті слід звернути увагу, що за змістом ст.214 КПК України внесенню відомостей до ЄРДР передує подання не будь-якої заяви, а лише заяви чи повідомлення про злочин. Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про такі обставини, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
В цьому контексті слід звернути увагу, що обов`язок уповноважених осіб на фіксацію та реєстрацію відповідних заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та початок досудового розслідування обумовлений необхідністю належного реагування відповідних державних органів на виявлення подій, що містять ознаки злочинів. Отже внесення відомостей до ЄРДР пов`язане саме з подією кримінального правопорушення, а не певних його ознак. При реєстрації відповідних повідомлень вноситься попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, яка за наслідками проведення досудового розслідування може змінюватись і уточнюватись. При цьому обов`язком органу досудового розслідування є з`ясування всіх обставин такої події і надання їм відповідної правової оцінки. Відтак окрема реєстрація певних версій такої події не потребується, оскільки такі версії мають перевірятись в рамках вже розпочатого одного досудового розслідування, бо інакше не буде дотримано засад повноти, всебічності та об`єктивності розслідування.
З огляду на положення ст.ст.9, 91 КПК України під час проведення досудового слідства доказуванню в першу чергу підлягає подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Подія злочину - це, в першу чергу, сукупність об`єктивних ознак, що характеризують злочин, тобто це обставини, які характеризують об`єкт і об`єктивну сторону складу злочину. Встановити подію злочину - значить, по-перше, виявити, чи мало місце те діяння, у зв`язку з яким порушено кримінальне провадження; по-друге, виявити ті ознаки цього діяння, які дозволяють вважати його злочином. Таким чином, подія злочину розуміється як елементи об`єктивної сторони складу злочину, що відбуваються у певному часі, місці та певним способом. Перелік таких ознак визначається відповідною нормою кримінального закону, що визнає злочином конкретне суспільно небезпечне діяння, та іншими нормами КК України.
В судовому засіданні встановлено, що подією, з якою пов`язане звернення заявників до прокуратури з заявою про вчинення злочину є факт смерті їх сина, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вимагання з боку КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» сплати заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.
По факту смерті ОСОБА_8 вже двічі здійснювалось досудове розслідування для з`ясування обставин смерті, але кримінальні провадження за їх наслідками були закриті через не встановлення ознак насильницької смерті.
Доводи заявників щодо неналежного здійснення досудового розслідування за фактом смерті їх сина не є підставою для ініціювання іншого кримінального провадження, пов`язаного з тією ж самою подією. Такі доводи мають перевірятись уповноваженими особами, зокрема в порядку здійснення судового контролю у кримінальному провадженні. В даному випадку заявники не позбавлені можливості оскаржувати рішення органів досудового розслідування про закриття кримінальних проваджень по обставинах, пов`язаних із смертю їх сина (кримінальні провадження №0000152, 0000153 т.і.). До того ж як повідомили заявники ними реалізоване таке право і на теперішній час така скарга прийнята судом, але наслідки її розгляду їм невідомі.
Зауваження заявників, що вони звинувачують у вбивстві їх сина конкретних фізичних осіб, є також необґрунтованими. Необхідно звернути увагу, що відповідно до діючого кримінального процесуального закону досудове розслідування розпочинається після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, тобто після фіксації відомостей, які свідчать про подію злочину, а не про осіб, які можуть бути причетними до його вчинення. Коло таких осіб встановлюється під час проведення досудового розслідування, за наслідками якого певним особам оголошується підозра, якщо стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для її обґрунтування. До того ж обвинувачення чи висунення підозри конкретній фізичній особі у вчиненні нею злочину є виключною компетенцією прокурора і здійснюється лише в порядку, передбаченому законом, за наслідками проведення досудового розслідування та збирання доказів, які в результаті їх оцінки дають об`єктивні підстави вважати такі твердження обґрунтованими. Тож доводи заявників, що досудове розслідування не проводилось саме відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших фізичних осіб, по обставинах їх причетності до смерті ОСОБА_8 , також є необґрунтованими.
Отже фіксація відомостей за фактом смерті ОСОБА_8 в ЄРДР та реагування з боку державних правоохоронних органів по такому факту (проведення досудового розслідування) вже мало місце, а відтак доводи заявників про порушення їх права на розслідування такої події компетентними органами в згідно передбаченої законом процедури є помилковими.
Стосовно повідомлення про вимагання, то варто звернути увагу, що заява заявників від 26.12.2017р. не містить даних про реальність кримінально-караного діяння, передбаченого ст.189 КК України. Посилання заявників на наявність доказів звернення КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з родини ОСОБА_12 (чотири особи) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, за наслідками розгляду якої судом відмовлено у видачі судового наказу, є беззаперечним свідченням наявності у КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» вимог до родини ОСОБА_12 , як споживачів житлово-комунальних послуг, але такі вимоги не мають безспірного характеру, а тому не можуть бути предметом судового розгляду в порядку наказного провадження, що не перешкоджає кредитору звернутись до суду з позовом до боржників. Натомість сам факт звернення до суду є свідченням використання КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» судового способу захисту, що не може розцінюватись як вимагання.
Таким чином, припущення заявників про здійснення вимагання з боку працівників КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні заявників до обраного такою юридичною особою способу захисту своїх прав, як постачальника житлово-комунальних послуг, оскільки злочинність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо здійснення вимагання шляхом використання судового способу захисту прав кредитора не є безумовним свідченням вчинення злочину, а навпаки свідчить про очевидну необґрунтованість такого припущення, оскільки протирічить самій суті судового способу захисту та діяльності судової системи.
До того ж в заяві від 26.12.2017р. заявниками не зазначено інших обставин, які б підтверджували реальність чи об`єктивне припущення існування інших обов`язкових ознак злочину, передбаченого ст.189 КК України, а отже підстави для внесення відомостей до ЄРДР по таким обставинам відсутні.
Доводи заявників щодо безумовною реєстрації прокурором будь-якої заяви про злочин без аналізу її змісту є помилковими. В цьому контексті слід звернути увагу, що на даній стадії прокурор не має права здійснювати правову оцінку наявності ознак злочину в таких заявах, але лише загальний логічний аналіз змісту, викладених в такій заяви обставин, може бути підставою для прийняття рішення про необхідність її реєстрації та внесення відомостей до ЄРДР, оскільки такі дії можуть бути підставою для притягнення до кримінальної відповідальності заявника у разі встановлення, що ним здійснено завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, що обумовлюється громадським обов`язком всіх членів суспільства діяти у відповідності із засадами добросовісності і розумності.
Таким чином, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, оскільки відомості про злочин, що містяться в заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не підлягають окремому внесенню в ЄРДР через здійснення їх перевірки у встановленому законом порядку (за фактом смерті ОСОБА_8 ) та відсутності в заяві обставин про вчинення злочину, передбаченого ст.189 КК України.
Враховуючи вищевикладене інші вимоги скарги також не піддягають задоволенню, оскліьки є похідними від першої вимоги, щодо внесення відомостей до ЄРДР.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 06 лютого 2018року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1