№1-кс/756/27/18
У Х В А Л А
в с т а н о в и в:
Як вказується у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_7 , маючи на меті незаконно викрасти та незаконно позбавити волі свою знайому ОСОБА_8 , на автомобілі марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , прибув до будинку по АДРЕСА_1 , де мешкала остання.
Перебуваючи біля будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 , близько 11 години 15 хвилин зустрів ОСОБА_8 та, реалізуючи свій умисел, спрямований на позбавлення волі та викрадення людини, що виник на ґрунті ревнощів, шляхом застосування фізичного насильства, протиправно відкрито схопив ОСОБА_8 за волосся та силоміць потягнув потерпілу до автомобіля марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 .
В той момент потерпіла почала кликати на допомогу. Почувши це, водій припаркованого поруч автомобіля намагався припинити злочинні дії ОСОБА_7 та запобігти вчиненню злочину, спрямованого на позбавлення волі ОСОБА_8 , однак, нападник застосував щодо вказаного свідка та потерпілої психічне насильство, діставши з кишені ножа та погрожуючи ним нанести вказаним особам тілесні ушкодження.
Подолавши, таким чином, опір потерпілої ОСОБА_8 та невідомого чоловіка, ОСОБА_7 силоміць посадив потерпілу ОСОБА_8 до салону автомобіля марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , та залишив місце події, виїхавши в напрямку вул. Майорова в м. Києві.
06.12.2017 року під час огляду місця події на автомобільній дорозі Київ-Одеса приблизно 210 км від Києва було виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 8» ІМЕІ НОМЕР_2 чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору, ключ з вушками синього кольору, SIM-карту «Лайфселл», серветку, пачку серветок (зі слідами бурого кольору), ніж з чохлом, змив речовини бурого кольору із задніх правих дверцят автомобіля.
Крім того, 06.12.2017 року під час огляду місця події за адресою: м. Умань, вул. Європейська, 27 було виявлено і вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , а також ключ та брелок.
06.12.2017 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ст. 208 КПК України. 07.12.2017 року ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 278 КПК України
повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
07.12.2017 року у відповідності до вимог ст. 98 КПК України винесено постанови про визнання вказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий у клопотанні зазначає, що згідно ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості провадження можуть застосовуватися заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, саме про що і йдеться у клопотанні слідчого.
Слідчий стверджує у клопотанні, що наразі виникла нагальна необхідність у збереженні вищевказаного майна, шляхом накладення на нього арешту, тому слідчий за погодженням з прокурором з метою недопущення приведення до зникнення, втрати, пошкодження або відчуження відповідного майна, на яке було направлено кримінальне правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просить винести ухвалу про арешт майна, а саме: мобільного телефону марки «Iphone 8» ІМЕІ НОМЕР_2 чорного кольору, мобільного телефону марки «Samsung Duos» чорного кольору, ключів з вушками синього кольору, SIM-карти «Лайфселл», серветки, пачки серветок (зі слідами бурого кольору), ножа з чохлом, змиву речовини бурого кольору із задніх правих дверцят автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіля марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , а також ключів та брелка, які виявлені та вилучені у ході проведення оглядів місця події.
У судовому засіданні слідчий підтримала дане клопотання й просила її клопотання задовольнити.
Прокурор в судове засідання не прибув, хоча був викликаний, про що є докази у справі.
Володілець автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключів з брелком та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 до вказаного автомобіля, ОСОБА_10 , який проживає в м. Одеса, направив до суду свої письмові заяви з проханням не позбавляти його права користування зазначеним транспортним засобом, посилаючись на те, що на вказаному автомобілі він займається перевезенням пасажирів, будучи таксистом, має малолітню доньку та є єдиним годувальником у сім`ї.
Представники ОСОБА_10 просили клопотання слідчого щодо автомобіля, ключів з брелком та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу залишити без задоволення.
Заслухавши думку слідчого, представників володільця майна, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з тим, як вбачається з клопотання та доданих матеріалів,клопотання слідчого, яке розглядається слідчим суддею, не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки в ньому, крім іншого, не зазначено ні власників або володільців майна, про накладення арешту на яке просить слідчий. Крім того, слідчий в судовому засіданні на пропозицію слідчого судді не зміг назвати з якою метою, передбаченою в ч. 2 ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.
Згодом слідчий, наполягаючи на арешті майна з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, не довела, що таке майно, як автомобіль, ключі з брелком та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, два мобільних телефони, сім-карта, ключі з вушками синього кольору, відповідають критеріям, передбаченим у ст. 98 КПК України, що вищезазначені матеріальні об`єкти, як речові докази, зберегли на собі таку слідову інформацію, яка може бути доказом (доказами) у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 146 КК України щодо ОСОБА_7 .
При цьому слідчий довела, що такі речі (ст. 179 ЦК України), а не майно, як серветки, пачки серветок (зі слідами бурого кольору), ніж з чохлом, змив речовини бурого кольору із задніх правих дверцят автомобіля дійсно можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Проте, зазначені речі відповідно до КПК перебувають на належному зберіганні у сторони обвинувачення, і підстав вважати що вказані матеріальні об`єкти (речі), які не є майном у розумінні ст. 190 ЦК України, без накладення на них арешту можуть зникнути, можуть бути втрачені, пошкоджені або відчужені, - слідчим не доведено.
Мобільні телефони, як речі, також не несуть на собі ніякої слідової інформації про злочини. Крім того, діюче законодавство забороняє вилучення електронних інформаційних систем та зобов`язує сторону обвинувачення із залученням спеціаліста робити копії необхідної інформації без вилучення техніки, на якій вона зберігається.
Виготовлені належним чином копії такої інформації прирівнюються до оригіналу з метою забезпечення їх доказової сили, що дозволяє у значній мірі захистити інтереси осіб від фактичного необґрунтованого вилучення електронних інформаційних систем, терміналів, комп`ютерної техніки та серверного обладнання в рамках кримінального провадження.
Слідчий підтвердила, що мобільні телефони і SIM-карта «Лайфселл» перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування понад три тижні, проте жодні копії наявної в них інформації не знімалися.
Таким чином, приймаючи до уваги загальні засади кримінального провадження, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України стосовно недопущення застосування заходів забезпечення кримінального провадження у разі не доведення слідчим, прокурором, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173, 309 КПК України, ст.ст. 179, 190 ЦК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Мобільний телефон марки «Iphone 8» ІМЕІ НОМЕР_2 чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору, ключі з вушками синього кольору, SIM-карту «Лайфселл», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , а також ключі та брелок, які виявлені та вилучені у ході проведення оглядів місця події, - негайно повернути особам, у яких їх було вилучено.
Серветки, пачки серветок (зі слідами бурого кольору), ніж з чохлом, змиви речовини бурого кольору із задніх правих дверцят автомобіля, зберігати як речові докази відповідно до вимог ст. 100 КПК України та постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України, якою затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1