УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000002 від 31 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000002 від 31 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 заявлений відвід групи прокурорів Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , оскільки вважає, що станом на 30.09.2016 року відповідно до КУ, а саме ст. 131-1 в Україні прокурор здійснює підтримання публічного обвинувачення в суді, а не державного обвинувачення, що унеможливлює участь вищезазначених прокурорів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву захисника.

Прокурор заперечував щодо задоволення заяви захисника, зазначив, що заява необгрунтована.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що заява захисника ОСОБА_4 про відвід прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 30.09.2016 року набув чинності Закон України № 1401-VІІІ від 02.06. 2016 року, опублікований в газеті «Голос України» 29.06. 2016 року № 118 «Про внесення змін до Конституції України» (щодо правосуддя).

Так, ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань, під час кримінального провадження, нагляд за негласним та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку що визначені законом.

Даною статтею, також чітко визначено, що організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Тобто, станом на день набрання чинності змін до Конституції України діяв і діє на теперішній час Закон України «Про прокуратуру» № 1697 - VІІ від 14.10. 2014 року, до якого змін внесено не було, і в ст. 2 якого чітко визначені функції прокуратури: ч. 1 п. 1 - підтримання державного обвинувачення в суді. Статтею 3 цього Закону визначено засади діяльності прокуратури; статтею визначено законодавство про прокуратуру і статус прокурорів: організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, вищенаведеним Законом та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім наведеного, у розділі ХV «Перехідні положення» Закону України № 1401-VІІІ від 02.06.2016 року «Про внесення змін до Конституції України» (щодо правосуддя) підпунктом «а» пункту 9 передбачено, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функції покладені на прокурату. Будь яких змін в ст. 36 КПК України внаслідок прийняття змін до Конституції України, внесено не було.

Враховуючи викладене, суд вважає посилання захисника не відсутність у прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повноважень в даному кримінальному провадженні безпідставними.

Відповідно до вимог ст.37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Заміна прокурора можлива виключно у разі, якщо прокурор з поважних причин не може здійснювати свої повноваження.

Відповідно до постанови заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_13 від 22 лютого 2017 року внесені зміни до групи прокурорів, до складу якої включили і прокурора ОСОБА_3 .

Проте, суд вважає, що сама постанова заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_13 від 22 лютого 2017 року не відповідає вимогам КПК України, а саме: згідно зазначеної постанови прокурор ОСОБА_3 призначений з метою прокурорського нагляду саме під час досудового розслідування, тобто останній не має повноважень, відповідно до КПК України, брати участь в судових засідання.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід групи прокурорів Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000002 від 31 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125ч.2 КК України задовольнити частково.

Відвести прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000002 від 31 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст буде оголошено 27 вересня 2017 року о 16 годині 00 хвилин.
Суддя: