Провадження №1-кп/639/212/18
Справа №639/7682/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 03 березня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000407 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 02.03.2017 року о 18 год. 45 хв. знаходився напроти багатоповерхового будинку №155 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка тримала в руці жіночу сумку. Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , поєднаний із погрозою застосування в якості знаряддя злочину належного йому металевого предмету зовні схожого на ніж. Так, ОСОБА_5 спочатку, використовуючи ту обставину, що поблизу нікого крім нього та ОСОБА_6 не було, наблизився до останньої і, перебуваючи від неї на відстані приблизно одного метра, дістав з правої зовнішньої кишені, одягненої на ньому куртки, металевий предмет зовні схожий на ніж. Надалі ОСОБА_5 , використовуючи належний йому металевий предмет зовні схожий на ніж в якості знаряддя злочину, діючи з метою погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров*я ОСОБА_6 , приставив колото ріжучу частину до її спини з лівого боку, а потім наніс один удар тупою його частиною в ділянку живота потерпілої. Від отриманого удару ОСОБА_6 , відчуваючи фізичний біль, похилилась та, побоюючись за своє життя та здоров*я, не стала чинити нападнику опір. Далі ОСОБА_5 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця та досягти своєї злочинної цілі, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, силою вирвав з рук ОСОБА_6 належну їй жіночу сумку, вартість якої в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, в якій знаходились грошові кошти у сумі 3000 грн. Після цього ОСОБА_5 звернувши на свою користь майно та грошові кошти ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власній розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3000 грн.

ОСОБА_5 20.03.2017 року о 13 год. 20 хв., перебуваючи напроти домоволодіння №5 по вул. Цюрупи в м. Харкові, помітив малознайому ОСОБА_8 , яка в руках тримала свій мобільний телефон. Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочиний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, попросив у останньої мобільний телефон буцімто для того, щоб зателефонувати. У відповідь на це ОСОБА_8 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_5 , довірливо надала йому, а він у свою чергу взяв, належний їй мобільний телефон. Відразу ж після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, та бажаючи довести злочинний умисел до кінця, заволодівши майном потерпілої, висловив на її адресу погрозу застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров*я останньої. Після цього ОСОБА_5 звернувши на свою користь відкрито викрадений мобільний телефон ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1233 грн. 33 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив вищевказані злочини. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочинів, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорював. Цивільний позов ОСОБА_6 визнає повнстію.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих ними заяв просять розглядати справу без їх участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров*я особи, яка зазнала нападу; за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров*я потерпілого, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 його відношення до скоєного злочину та вважає, що при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів необхідно обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 3000 грн.

Згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в якості матеріальної шкоди 3 000 грн.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід у виді позбавлення волі до набрання цим вироком законної сили залишити без змін. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 грудня 2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в якості матеріальної шкоди 3 000 грн.

Процесуальні витрати у сумі 197 грн. 74 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів з позначкою виду платежу - за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1