Справа№751/120/17
Провадження №1-кп/751/39/18

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
25 січня 2018 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова , Громадянина України, працює інспектором Управління патрульної поліції у місті Чернігові, проживає за місцем реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч .1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ніжина. Чернігівської області , Громадянина України , працює інспектором Управління патрульної поліції у місті Чернігові, проживає за місцем реєстрації за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України ,
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
адвоката обвинувачених ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України , а саме у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадянина ОСОБА_7 , що супроводжувались стосовно нього насильством, були болісними для потерпілого і такими, що ображали особисту гідність потерпілого , діями, за відсутності ознак катування, вчинених групою осіб , без попередньої змови між собою.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Разом з тим відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі -Закон) національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з статтею 2 вказаного Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, стаття 6 Закону.
До основних повноважень поліції, відповідно до статті 23 Закону належить здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, та заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; доставка у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 29 Закону поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.
Відповідно до ст. 42 Закону поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї.
Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.
Крім того статтею 43 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу. Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом, стаття 44 Закону.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому , що працюючи на посаді інспектора Управління патрульної поліції у місті Чернігові, маючи спеціальне звання лейтенанта поліції, постійно виконуючи функції представника виконавчої влади, згідно з ч. 1 примітки до
до ст. 364 КК України були службовими особами та працівниками правоохоронного органу, діючи в групі, без попередньої змови між собою, перевищили службові повноваження працівника правоохоронного органу за наступних обставин.
Згідно розстановки сил особового складу роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України інспектори Управління ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у складі екіпажу «СІЧ-131» на службовому автомобілі «Toyota Prius» номерний знак НОМЕР_1 в період часу з 20 години 00 хвилин 01.09.2016 по 8 годину 00 хвилин 02.09.2016 здійснювали охорону громадського порядку на території міста Чернігова.
При здійсненні патрулювання в районі вулиць Гагаріна та Ріпкинської в м. Чернігові, 01.09.2016 року близько 22 години 50 хвилин , рухаючись по вул. Ріпкинська в напрямку вул. Любецька на вказаному службовому автомобілі та будучи при виконанні своїх службових обов`язків, вказані інспектори Управління біля зупинки громадського транспорту «Ріпкинська» виявили громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які знаходились неподалік залізних воріт зеленого кольору з написом «КАФЕ» фарбою червоного кольору.
Зупинившись на вказаному автомобілі неподалік від зупинки «Ріпкинська», підійшовши до ОСОБА_7 , інспектори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порушення вимог статей 7, 29, 42, 43 Закону за відсутності будь-яких підстав, не представившись та не повідомивши причини, перевищуючи свої службові повноваження працівників правоохоронного органу, насильно почали незаконно тримати ОСОБА_7 за руки з обох боків, чим порушено його закріплені та охоронювані Конституцією України права людини на честь і гідність, особисту недоторканність, при цьому останній жодним чином опору ОСОБА_5 та ОСОБА_10 не чинив, інших будь-яких незаконних дій не вчиняв.
Далі поліцейський ОСОБА_11 , діючи в групі з інспектором Управління патрульної поліції у місті Чернігові ОСОБА_5 без попередньої змови між собою, всупереч покладених на нього обов`язків та завдань, спрямованих на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, в порушення гарантованих Конституцією України та законами прав людини і Громадянина України, продовжуючи порушувати вимоги ст.ст. 29, 42, 43 Закону, достовірно знаючи про відсутність правових підстав для здійснення заходів, що обмежують права та свободи потерпілого, умисно, перевищуючи свої службові повноваження, безпідставно застосували до ОСОБА_7 , який є інвалідом II групи загального захворювання, який жодним чином опору працівникам поліції не чинив та будь-яких незаконних дій не вчиняв, поліцейські заходи, а саме прийоми рукопашного бою у вигляді заламування та заведення його рук за спину, які у даному випадку взагалі не були необхідними, пропорційними та ефективними, і мали характер насильницьких незаконних дій, болісних і таких, що ображали особисту людську гідність потерпілого, при цьому одночасно, застосовуючи прийом рукопашного бою у вигляді заламування та заведення його рук за спину, ОСОБА_5 заламав та завів за спину ліву руку потерпілого ОСОБА_7 , а ОСОБА_11 відповідно праву руку.
У подальшому, ОСОБА_11 , діючи у групі з інспектором Управління патрульної поліції у місті Чернігові ОСОБА_5 , без попередньої змови між собою, продовжуючи всупереч ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» явно перевищувати повноваження працівників правоохоронного органу та безпідставно, всупереч ст. 45 цього Закону, без відповідного попередження, без урахування конкретної ситуації, індивідуальної поведінки потерпілого, та відсутність будь-яких ознак правопорушення в його діях, одночасно з ОСОБА_5 звалили ОСОБА_7 з ніг на асфальтне покриття тротуару, при цьому один з інспекторів Управління патрульної поліції, тримаючи заламані руки за спиною у потерпілого, притис коліном його голову до асфальту, а інший незаконно вдягнув на заламані руки кайданки, чим останні застосували до ОСОБА_7 спецзасіб обмеження рухомості -кайданки, у яких не було необхідності і такі незаконні дії не відповідали обстановці що склалася, при наявній можливості вжиття інших більш м`яких превентивних заходів, визначених ст. 31 цього Закону, затримали останнього, і тримаючи його за руки посадили до службового автомобіля «Toyota Prius» номерний знак НОМЕР_1 , не роз`яснюючи жодних прав та обов`язків, не складаючи відповідних протоколів, не пред`являючи жодних звинувачень щодо вчинення будь-яких правопорушень, чим спричинили істотну шкоду охоронюваним правам, інтересам ОСОБА_7 , дії яких супроводжувались насильством, були болісними для потерпілого і такими, що ображали його особисту гідність.
Внаслідок незаконного застосування ОСОБА_12 , діючим у групі з інспектором Управління патрульної поліції у місті Чернігові ОСОБА_5 , без попередньої змови між собою, вказаних непропорційних та неефективних поліцейських заходів, вчинених за умов явного перевищення службових повноважень як працівниками правоохоронного органу, ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 960 від 05.09.2016 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча та садна попереку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України не визнав. Показав, що 01.09.2016 року , близько 23-00 години, по вул. Ріпкинській за зупинкою побачили чоловіка в смугастій футболці, який на воротях щось наносив. В той час відпрацьовували питання написів на зупинках, напис на воротях не був закінчений, він не знав що вони хотіли написати, кафе не було видно. Підійшли до них, представились і запитали що вони тут роблять , що наносять на воротях, відповіді не отримали на жодне питання.Чоловіки заперечували факт, що вони малювали, балончик зі свіжою фарбою викинули за паркан. ОСОБА_7 казав покажіть мені мою вину, розвернувся , зробив кілька кроків та сказав : «Петя пошли». Він підійшов до нього , намагався зупинити , взяв за ліктьовий суглоб, попередив якщо не будуть залишатись на місці змушені будуть надіти кайданки. Потерпілий зупинився , але відмахувався , кричав нецензурною лайкою. Вони взяли його за руки, щоб скерувати до автомобіля. Коли він почав пручатися, вибив у ОСОБА_5 відеокамеру, вирішили положити його на землю, щоб одіти кайданки, діяли відповідно до обстановки, дотримуючись дозволених норм Закону. Були заламані руки за спину, контролювався плечовий суглоб та він одів кайданки. Після одягнення кайданок відразу підняли його, ніяких тілесних ушкоджень у потерпілого не було, що видно на відео. На його думку ОСОБА_13 вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП злісна непокора працівнику поліції, яка виражалась в тому, що він розмахував руками , виражався нецензурною лексикою. До нього були застосовані найм`якіші засоби, які могли бути, це не завдає болю, він тільки кричав «Петя, ти зняв?», все відбувалось показово. Всі ці дії свідчили, що особа вчиняє правопорушення. Якби не затримали, то не могли б скласти протокол, не змогли б виконати свої повноваження. В цей момент, біля зупинки був ще один конфлікт, він залишився із ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 пішов до них. Права потерпілому намагалися зачитати, в цей час під`їхали керівники Управління, сказали відпустити ОСОБА_7 та продовжувати патрулювання. Зранку був написаний рапорт. Про кримінальну справу дізнались через 3 місяці, коли прокурор вручав підозру.
Просить виправдати його, оскільки діяв в межах своїх повноважень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України не визнав. Показав, що він сидів на пасажирському сидінні службового автомобіля, перший вийшов з автомобіля, бачив як ОСОБА_7 малював на воротях та як він кинув балончик під ворота. Підійшов, представився. ОСОБА_7 вимагав у нього відео, тоді він ввімкнув камеру. ОСОБА_7 сказав якщо немає доказів, тоді вони йдуть, хотів покинути місце події. Вони взяли потерпілого за ліктьовий суглоб, фізичного болю не завдавали, тримали його, він заспокоював, хотіли довести до автомобіля. ОСОБА_7 виривався, був агресивний , вибив камеру , яка знаходилсь на лівому боці та впала на проїжджу частину, ледь не попав по обличчю. Після цього вони вирішили надіти на його кайданки. Підняли камеру, так як він виривався не могли надіти на нього кайданки в положенні стоячи, положили його на асфальт. Щодо фізичного болю, ОСОБА_7 не кричав, говорив «Петя, знімай». Коли одівали наручники, він повторював, що у нас немає доказів його вини. Все це відбувалось на зупинці громадського транспорту , вони взяли пояснення у свідка , який був на цій зупинці ОСОБА_14 . Могли скласти на ОСОБА_7 протокол за ст.ст. 152, 173, 185 КУпАП. При адміністративному правопорушенні поліцейські мають право затримувати, вони намагались затримати його без застосування сили. Діяв відповідно до Закону, не перевищуючи своїх повноважень , просить виправдати його.
Згідно витягів із наказу № 46 о/с від 14.03.2016 року Департаменту патрульної поліції , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначені інспекторами роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 19.02.2016 року ( т. 1 а.с.187, 204)
З Посадовою інструкцією поліцейського патрульної поліції , затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року № 4/1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ознайомлені 19.02.2016 року ( т.1 а.с. 194,195, 211,212).
Згідно розстановки сил та засобів 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернігові з 20 год. 00 хв. 01.09.2016 по 08 год. 00 хв. 02.09.2016 у складі екіпажу 131 на службовому автомобілі державний номер 0711 інспектори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснювали охорону громадського порядку ( т. 1 а.с. 220)
Згідно висновку службового розслідування , 16.11.2016 року затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції , ОСОБА_15 , факт неправомірних дій вчинених інспекторами роти № 3 батальойону Управління патрульної поліції у місті Чернігові ДПП лейтенантами поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підчас застосування заходів фізичного впливу, що мало місце 01.09.2016 року не знайшов свого підтвердження, службове розслідування припинено ( т.1 а.с. 291-293).
Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 1 вересня 2016 року , ввечері стояв на зупинці по вул. Ріпкинській. За рогом було кафе, де він був директором. Разом із ОСОБА_9 вирішили на воротях написати рекламу. За адресою по вул.Старобілоуській, 73 чотири господаря, дозволу від власників воріт щоб малювати на воротах не брав. Напис на воротях - « кафе» робив ОСОБА_9 , він стояв поруч. Під`їхала поліцейська машина, запитали чим займаєтесь. Чи запитували хто зробив напис на воротях не пам`ятає. Вони спитали у поліцейських чи є у них докази, якщо немає, то ми йдемо. Розмова була на повишених тонах, і в нього , і в поліцейських. Вони намагались доказати, що це він зробив напис на воротах. Сказали пред`явити документи, на що він відповів, що із собою немає. Тоді поліцейські сказали, що поїдемо в поліцію , на вулицю Шевченка. Він сказав, щоб поліцейські довели його вину, тоді він поїде, якщо не доведуть його вини , тоді він йде.
Якби поліцейські доказали його вину, він надав би їм свої документи, якщо ні - документів не надав би. Після того як він сказав ОСОБА_9 : «Пойдем, мы уходим», один із поліцейських схопив за одну руку, другий за другу, не попереджаючи , що будуть застосовувати фізичну силу, закрутили руки назад , положили його на асфальт та наділи кайданки. Опору він ніякого не чинив, і коли знаходився на асфальті також опору не чинив. Повідомляв поліцейським, коли почали закручувати руки , що він інвалід. В нього інвалідність з народження , має ОСОБА_16 групу групу. Після того як вдягли кайданки , підняли його і завели в машину. ОСОБА_9 все знімав на відео, до нього працівники поліції фізичної сили не застосовували. Після того як приїхало керівництво поліцейських, з ними спілкувався ОСОБА_9 після його відпустили. Заяву написав на другий день , а судово-медична експертиза проводилась пізніше. Претензій у нього до обвинувачених немає. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 показав, що він знайомий з потерпілим ОСОБА_7 , приблизно рік чи півтора року, дружили, у них була своя справа. Кафе «Парадіз» було зареєстровано на ОСОБА_7 по вул. Старобілоуській. Вони вирішили написати як рекламу напис «Кафе» на воротях, кому належать ворота йому не відомо. Писав напис він, у нього була фарба червоного кольору, ОСОБА_7 був біля нього , у нього нічого не було. . Після того як приїхали працівники поліції, балончик випав. Поліцейські запитали : «Що ви тут робите?». Вони відповіли, що пишуть рекламу, після чого поліцейські сказали їхати у відділок розбиратися хто вони такі. Вони пояснили, що вийшли з кафе написати рекламу, але поліцейські їх не відпустили, а почали ОСОБА_7 заламувати руки. Вони сказали поліцейським, що на них нічого немає, тому вони пішли, але поліцейські відповіли , що будемо розбиратися у відділку. Потім він вийняв телефон і почав знімати все на телефон. До справи додав відеозаписи, які знімав відразу і відеозапис слідчого експерименту. Потерпілий казав поліцейським зупинитись, що вони роблять, що він є інвалідом від народження. Поліцейські не звертали на це уваги, а крутили до тих пір, поки не звалили його на асфальт. Поліцейські попереджували, що буде застосовуватися сила. Скрутили руки, застосовували кайданки. Один із поліцейських зліва взяв за руку , другий справа. Коли поліцейські одягали кайданки, ОСОБА_17 не чинив опір. Після того як оділи кайданки на ОСОБА_17 , його підняли з асфальту, завели в автомобіль. Пізніше пояснював, що коли підійшли поліцейські вони повернулися до них і запитали, що вони на них мають, на що поліцейські сказали, що у них є відео. Вони сказали поліцейським щоб показали що вони бачили. Не пам`ятає чи просили працівники поліції надати документи , чи говорив він що це він зробив напис, а не ОСОБА_17 та не пам`ятає чи були до них якісь вимоги. Коли приїхало керівництво поліцейських , він говорив що це саме він зробив напис. Після того як зняли із ОСОБА_7 кайданки, він зателефонував дружині, яка відразу приїхала і тоді ОСОБА_7 відпустили. Із очевидців на зупинці стояли двоє чоловік; біля зупинки за три- п`ять метрів стояли люди, які були на тротуарі; один чоловік був на транспорті. За поліцейською машиною зупинився автобус «ПАЗ» , після чого була бійка, виходила контролер.
Свідок ОСОБА_18 показав, що він восени 2016 року, пізно ввечері, разом із ОСОБА_19 сиділи на зупинці Ріпкинській. Під`їхала патрульна машина до зупинки, попросили пред`явити документи. За зупинкою було двоє чоловіків. Один запитував, за що він затриманий, поліцейські сказали, чому малюєте на заборі. Почав буянити, кричати, битися, поліцейські вдягли наручники, потім зняли. Він не давав вдягти на себе наручники. Коли вділи наручники, підвели до машини . Коли він буянив, то упав, його працівники поліції із землі підняли. Як вдягли кайданки, потерпілий через 2-3 хвилини заспокоївся. Потерпілий нічого не казав, що він інвалід, це він точно пам`ятає. Слідів крові наче не було.
Чоловік, який буянив, не мав ознаків інвалідності, він висловлювався нецензурними словами. Поліцейські давали йому команди, але він їх не слухав.
Свідок ОСОБА_20 показав, що він працює начальником управління патрульної поліції м. Чернігова. В ніч з 01.09.2016 року надавав допомогу співробітникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які знаходилися біля зупинки на вул. Ріпкинській. Побачив двох поліцейських , двох осіб , які стояли біля металевих воріт та двох осіб , що сиділи на зупинці. Він запитав, що трапилось? Патрульні сказали, що є особа, яка наносила написи на металеві ворота і може бути причетна до тих написів, що нанесені на зупинці. Запитали громадян, що вони тут робили. Спочатку вони сказали, що проходили повз, а потім, що просто тут стояли. Потім один сказав, що вони таким чином наносили рекламу кафе на металічних воротах. Вони почали спілкуватись. . Приїхала дружина одного із них на таксі, вибачилась , попросила забрати їх додому. Коли підходили, один з чоловіків розмахував чи руками чи ногами. Один із них був з телефоном. Чоловіки виражались нецензурною лайкою поводились агресивно, розмахували руками, наближались до патрульного. Поведінка двох осіб змінилась, коли на таксі приїхала дружина одного з них, вона взяла когось за руки почала заспокоювати, ОСОБА_21 ворота не встановили , чоловіки сказали що відкрили кафе, до них ніхто не приходить, таким чином хотіли прорекламувати кафе . Вони хотіли відібрати пояснення, дістали блокнот, але чоловіки вибачились , сказали, що приведуть до ладу ворота, конфлікт був вичерпний, тому їх відпустили. Крім того , у них при собі не було документів, що встановлюють особу. Дізнався, що відносно патрульних відкрите кримінальне провадження за два дні до його допиту. Дії патрульних в даній обстановці були правомірні. Ні у патрульних, ні у цих двох чоловіків не було тілесних ушкоджень. Працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сумлінно ставляться до виконання своїх службових обов`язків..
Свідок ОСОБА_22 показав, що він із ОСОБА_23 знаходились в районі вулиці Ріпкинської, був виклик на крадіжку в кафе. Коли надали допомогу, отримали повідомлення, що екіпаж на зупинці Ріпкинській потребує допомоги. Разом із начальником управління та ОСОБА_23 під`їхали, він побачив службовий автомобіль, двох співробітників та двох невідомих йому осіб. . Їх співробітники розмовляли з двома особами, як з`ясувалось це особи, які розмалювали забор. Хотіли доставити їх до Чернігівського відділку поліції, щоб встановити їх особи, але поспілкувавшись зрозуміли, що вони робили рекламу, подивились на зупинку та зрозуміли, що написи на зупинці старі. Потерпілий був здоровим чоловіком, середньої статури, тілесних ушкоджень ні в кого не було. Коли приїхала дружина потерпілого, він претензій не висловлював. Поліцейські намагались доставити їх у поліцію. Але, керівник Управління , ОСОБА_20 дав команду зняти наручники і відпустити. Поліцейські поїхали, а керівники ще залишилися для спілкування з потерпілим, можливо вони сказали б те, що могли не сказати в присутності поліцейських. На його думку , поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є справжнім патрулем та справжніми поліцейськимиі. Звичайно потрібно удосконалювати свої знання, свою фізичну підготовку. В ситуації що сталась , саме дії осіб , привели до більш активних дій працівників поліції.
Свідок ОСОБА_24 показала, що вона працює кондуктором громадського транспорту і ввечері коли їх автобус рухався в депо, на зупинці Ріпкинська бачила двох поліцейських і двох чоловіків, оскільки їх зупинив пішохід , який рухався назустріч. Вони зупинилися, цей пішохід підійшов до автобуса і почав стукати, після того як водій вийшов, пішохід кинувся на водія, кинув його на асфальт і почав бити.
На узбіччі був автомобіль поліцейських, вони проїхали людей в цивільному, було якесь затримання. Один із чоловіків був у кайданках, намагався потягнути в сторону , вирватися від поліцейських. Це було на зупинці «Будматеріали», вони знаходились там 10-15 хвилин. Ніяких діалогів вона не чула.
Свідок ОСОБА_25 показав, що 01.09.2016 року він їхав в маршрутному автобусі, на зупинці стояла поліцейська машина. Один із пасажирів кинувся йому під автобус, він зупинився та вийшов з автобусу, зробив йому зауваження, почали з ним битися. Кондуктор автобуса вдарила цього пасажира , їх розтягнули і вони поїхали. Бачив на одній людині були наручники, їхню розмову не чув. .
Сторона обвинувачення свій висновок щодо винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадянина ОСОБА_7 , що супроводжувались стосовно нього насильством, були болісними для потерпілого і такими, що ображали особисту гідність потерпілого , діями, за відсутності ознак катування, вчинених групою осіб , без попередньої змови між собою обґрунтувала сукупністю доказів :
- заявою потерпілого ОСОБА_7 від 02.09.2016 року на ім`я начальника Управління внутрішньої безпеки в Чернігівській в області, згідно якої заявник просив вжити заходи реагування до патрульних поліцейських, які перевищили службові повноваження без причин нанесли йому тілесні ушкодження застосували спеціальні засоби у виді кайданок 01.09.2016 року приблизно о 23 годині за адресою за рогом вулиці Ріпкинської Старобілоуської , 73 ( т. 1 а.с.178);
- протоколом огляду місця події від 08.11.2016 року із фото до нього, під час якого на воротах виявлено напис червоною фарбою « кафе» зі стрілкою "50 м" та напис фарбою білого
кольору з іноземними літерами по вул. Ріпкинській в м. Чернігові , написи на зовнішній стороні зупинки ( т.1 а.с. 223-229).
- протоколом огляду місця події від 14.12.2016 року та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом , на якому зафіксовані ділянка вулиці Ріпкинська в місті Чернігові біля зупинки громадського транспорту , ворота та паркан обписані фарбою різних кольорів (т. 1 а.с. 230-232)
- висновком судово-медичної експертизи № 960 від 09.09.2016 року , розпочатий 08.09.2016 року о 14 год 30 хв відповідно до якого експертом зроблено висновок , що у громадянина ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, садна попереку , які виникли від дії тупих предметів за механізмом удару та тертя , могли утворитись 01.09.2016 року , відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись , в тому числі при падінні з висоти власного зросту ( т.1 а.с. 243,244).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2016 року та фото до нього за участю потерпілого ОСОБА_7 в ході якого останній показав місце де він отримав тілесні ушкодження та зафіксовано вид воріт з написом « кафе» та стрілкою «50 м» (т.1 а.с.251).
- протоколом огляду предметів від 06.12.2016 року та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами зробленими з автомобіля, відеозаписом кольорового зображення та синхронний аудіо запис спілкування ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та особи, яка здійснює відео зйомку. ( т 1 а.с. 270-277)
- протоколом огляду предметів від 08.12.2016 року та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом кольорового зображення та синхронний аудізапис спілкування між людьми біля зупинки громадського транспорту «Ріпкинська» ( т.1 а.с.279-281)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2016 року та фото до нього за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній показав на місце де ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та зафіксовано вид воріт з написом « кафе» та стрілкою «50 м» ( т.1 а.с.283-289).
- показами потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_18 .
Доводи сторони обвинувачення щодо доведеності вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінального ч .1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України, суд вважає необґрунтованими, зважаючи на такі підстави.
Частиною 2 статті 365 КК України передбачено кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Основні повноваження поліції закріплені в статті 23 Закону України « Про Національну поліцію», далі- Закон.
Відповідно до статті 42 Закону , під час виконання повноважень поліція уповноважена застосовувати такі заходи примусу як фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів, застосування вогнепальної зброї.
Відповідно до частин 2,4 статті 42 Закону , фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби як засоби обмеження рухомості кайданки.
Порядок застосування фізичної сили та спеціальних засобів , передбачений статями 43-45 Закону України « Про Національну поліцію».
Відповідно до частини 1 статті 260 КУпАП , у випадках прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.
Адміністративні правопорушення , при вчиненні яких може провадиться адміністративне затримання органами внутрішніх справ ( Національною поліцією) передбачені статтею 262 КУпАП .
З показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 наданих безпосередньо у судовому засіданні , вони знайомі , дружать, здійснити напис на воротях було їхнім спільним рішенням, для цього був використаний балончик з червоною фарбою.
Потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 даючи показання повідомили суд , що не пам`ятають чи повідомляли працівникам поліції хто зробив напис на воротях та чому. Також потерпілий ОСОБА_7 повідомив , що відмовився надати на вимогу поліцейських документи, оскільки вони не надавали докази про вчинення ним правопорушення, свідок ОСОБА_9 повідомив, що не пам`ятає чи запитували у нього документи .
З показів ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , балончиком з червоною фарбою на воротях зробив напис «кафе» ОСОБА_9 .
При дослідженні відеозапису зробленого з автомобіля , наявного на диску доданого до протоколу огляду предметів від 06.12.2016 року та визнаного речовим доказом , на файлі № 09012255_0022 міститься відео, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 стоїть обличчям близько до воріт , а свідок ОСОБА_9 осторонь на тротуарі. На інших двох файлах містяться відеозаписи кольорового зображення та аудіо запис спілкування, з якого слідує, що на воротях мається напис червоною фарбою «кафе» після слів «пошли» , ОСОБА_7 почав відходити в сторону, поліцейські декілька раз вимагали залишатись на місці, закласти руки за спину, після того як зникло зображення чути слова «руки за спину» «Петя снимай , снимай на видео». На іншому відео поліцейські допомагають піднятися невідомому чоловікові, який лежав на тротуарі , потім повертаються до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які знаходяться біля зупинки. ОСОБА_7 стоїть обличчям до зупинки , руки за спиною та вдягнені кайданки.
При дослідженні відеозапису зробленого свідком ОСОБА_9 , наявного на диску доданого до протоколу огляду предметів від 08.12.2016 року та визнаного речовим доказом , на файлі VID_20160901_225832 міститься відеозапис кольорового зображення та аудіозапис спілкування з якого видно , що поліцейські тримають у положенні лежачи лицем до низу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в положенні навприсядки, де права нога знаходиться ближче до плеча потерпілого , тримає йому руки заламаними за спиною , ОСОБА_4 в цей час вдягає кайданки, ОСОБА_7 запитує чи зняв ОСОБА_9 все на відео. Після цього обоє поліцейських піднімають ОСОБА_7 з асфальту .
В судовому засіданні потерпілим надав покази, що є особою з 2 групою інвалідністю, яка встановлена безстроково, однак в матеріалах провадження мається ксерокопія посвідчення , з якого вбачається що потерпілий має 3 групу інвалідності безстроково.
Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає що вчинені працівниками правоохоронного органу - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в даній обстановці дії , не виходять за межі тих прав і повноважень , які надані їм за службою .
Перевищення службових повноважень за ч.1 ст. 365 КК України визнається закінченим кримінальним правопорушенням при заподіянні наслідків у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Як зазначено у п. 3 примітки ст.364 КК України істотною шкодою у статті 365, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
У постанові від 27.10.2016 (справа №5-99кс16) Верховний суду України зауважив, що примітка до ст.364 КК зазнала змін, оскільки законодавець уже не використовує у визначенні розглядуваного поняття сполучник «якщо», і тому чинна редакція цього положення охоплює майнову шкоду, яка досягла розміру, що в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімумів доходів громадян.
Далі Верховний Суд України визначає, що заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, інтересам юридичних осіб виражається не лише в майновій, а й у проявах немайнової шкоди, але тільки таких, що можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може сприйматися будь-яка шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру).
Заподіяння істотної шкоди потерпілому у вигляді порушення охоронюваних законом його конституційних прав та спричинення йому тілесних ушкоджень, яка фактично інкримінована обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч .1 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК України, і виразилась у перевищенні влади, яке супроводжувалося насильством, було болісним і таким, що ображає особисту гідність потерпілого, вчинених групою осіб, на думку суду мало б місце, якби наслідки цього заподіяння досягли її розміру, що у 100 (сто) і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. При цьому, обчислення її розміру також має бути належним чином підтверджено та не викликати сумніву.
Стороною обвинувачення взагалі не зазначено розміру заподіяної шкоди. Відповідно до обвинувального акту кримінальним правопорушенням державі шкода не завдавалася. З показів потерпілого він претензій до обвинувачених немає.
Крім того, на думку суду відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення. Вказівка закону ( ч.1 ст. 365 КК України ) на явний вихід за межі прав чи повноважень означає , що службова особа усвідомлює очевидність та заперечність такого виходу і діє з прямим умислом.
За таких обставин , обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 28 , ч.2 ст. 365 КК України не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки стороною обвинувачення не доведено вчинення ними кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.
Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.
Відповідно до ст. 373 КПК , обвинувальний акт не може ґрунтуватись на припущеннях і постановляється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі , якщо не доведено , що : 1) вчинено кримінальне правопорушення , в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення , вчинене обвинуваченим ; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд повинен ухвалити виправдувальний вирок. .
Оскільки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяли в межах своїх повноважень , не порушуючи Закони України та нормативно-правові акти , в їхніх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК України, тому обвинувачені підлягають виправданню .
Керуючись статтями 364, 365 КК України, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 2, 94, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у висунутому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28, ст. 365 КК України та виправдати за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у висунутому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28, ст. 365 КК України та виправдати за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Речові докази у кримінальному провадженні: диск CD-R марки videx для лазерних систем зчитування та текстовий документ, який міститься на ньому; компакт-диск DVD+R марки VS для лазерних систем зчитування та відеозаписи, які містяться на ньому; диск CD-R марки videx для лазерних систем зчитування та відеозапис, який міститься на ньому залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1