Справа №585/3713/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/140/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 12 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років,

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Свої вимоги засуджений ОСОБА_8 мотивував тим, що застосоване до нього покарання у вигляді довічного позбавлення волі піддає його тортурам, є жорстоким, нелюдським та є таким, що принижує його гідність. На його думку таке покарання не відповідає принципам ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 28 Конституції України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 12 жовтня 2017 року, у задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_8 було відмовлено з посиланням на те, що законом України про кримінальну відповідальність передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`який вид покаранням, шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, а заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, що передбачена ст. 82 КК України, до такого виду покарання, як довічне позбавлення волі, не застосовується.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про направлення його клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 вказує, що його клопотання було розглянуто судом поверхнево та упереджено, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення. Зазначає, що в законодавстві України для засуджених до довічного позбавлення волі не передбачена можливість умовно дострокового звільнення від відбування такого покарання та заміни не відбутої частини покарання більш м`якою, що є прямим порушенням ст. 3 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод.

На думку ОСОБА_8 , акт помилування не можна вважати перспективою звільнення засуджених до довічного позбавлення волі від відбування цього покарання, оскільки це право чітко не визначено, а тому законодавство України щодо заміни такого покарання більш мяким повинно було застосовуватися судом з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема і рішень Європейського суду з прав людини у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства» та «Коктиш проти України».

Посилаючись на норми законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, засуджений стверджує, що у суду першої інстанції були усі підстави для задоволення клопотання та заміни йому покарання.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, піддавши аналізу матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 19 липня 2005 року, за ст. ст. 194 ч. 2; 185 ч. 2; 187 ч. 4; 115 ч. 2 п. п. 4, 6, 7, 13; 70; 71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі (а. с. 4 5).

Ухвалою Верховного суду України, від 18 жовтня 2005 року, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області, від 19 липня 2005 року, відносно ОСОБА_8 у частині його засудження за ст. 185 ч. 2 КК України було скасовано і справу в цій частині закрито за відсутністю в його діях складу злочину на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України (а. с. 6 7).

Відповідно до вимог 82 ч. 1 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Статтею 51 КК України встановлені види покарань, з яких покарання у виді позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарань.

Також слід зазначити, що покарання у виді довічного позбавлення волі не належить до строкових видів покарання і відповідно до нього не можна застосовувати строкові критерії, в тому числі і щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, врахувавши практику Європейського суду з прав людини, дійшов до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Порушуючи питання про скасування ухвали суду, засуджений ОСОБА_8 не навів конкретних фактів порушення судом його прав та законних інтересів при розгляді його клопотання, а обмежився лише перерахуванням та декларуванням норм права, в тому числі міжнародного, які порушені судом першої інстанції не були.

За таких обставин доводи засудженого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про незаконність ухвали суду першої інстанції є безпідставними, а рішення суду скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 12 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4