АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000562 від 13.03.2018 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.03.2018р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із загальною середньою освітою, раніше судимого: 27.02.2017р. Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 1 рік, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою клопотання СВ Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_8 задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 11.05.2018р.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 34000 грн.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тяжкість злочину, в якому ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та прийшов до висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та звільнити його з під варти, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Кримінальне провадження №11-сс/794/66/18 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_1
ЄУН №727/2493/18
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що слідчий суддя в ухвалі посилається на докази, які не можуть свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Слідчим суддею в ухвалі лише фактично перераховано ризики, однак не наведено в чому вони полягають. Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає із бабусею, яка його утримує, слідчим не надано суду ніяких доказів, які б свідчили про його негативну репутацію, даним злочином не було спричинено ніякої матеріальної шкоди, оскільки викрадене було повернуто потерпілому, а тому вважає, що слідчий суддя при винесенні рішення дані обставини не врахував в повному обсязі та безпідставно не розглянув можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж утримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 у вчиненні умисного, закінченого, корисливого, середньої тяжкості злочину, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Із врахуванням вищенаведеного та вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання у апеляції на те, що ухвала слідчого судді не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Що стосується посилань апелянта на те, що слідчий суддя в ухвалі посилається на докази, які не можуть свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження.
З наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 в присутності двох свідків, за місцем свого проживання добровільно видав слідчим акумуляторну батарею «Зубр», яку він викрав з автомобіля ВАЗ 12.03.2018р. по вул.Гастело в м.Чернівці, разом із ОСОБА_7 . В ході огляду акумулятора, на ній було виявлено надряпаний надпис «Собко». Потерпілий ОСОБА_11 даний акумулятор впізнав, повідомивши, що це його. В своїх поясненнях ОСОБА_10 детально розповів про обставини вчинення крадіжки разом із ОСОБА_7 , останній дав аналогічні показання.

Наведені обставини та докази, що їх встановлюють, на думку колегії суддів, свідчать про велику вірогідність причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також безпідставність апеляційних доводів захисника в цій частині.

Що стосується посилань апелянта на те, що слідчим суддею в ухвалі лише фактично перераховано ризики, однак не наведено в чому вони полягають, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічний корисливий злочин проти власності, вчинив новий злочин в період не знятої і не погашеної судимості за попередній злочин. Окрім того, на даний час в Шевченківському районному суді м.Чернівці перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, де йому було застосовано запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а тому із урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме, що в провадженні наявні вагомі докази вини підозрюваного, тяжкість покарання в якому він підозрюється, відсутність у нього постійного джерела доходу, його негативну репутацію та наявність не знятих та непогашених судимостей, слідчим суддею дані обставини було враховано і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 має стійку злочинну спрямованість та існує велика ймовірність продовження ним злочинної діяльності.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.
В той же час, на думку колегії суддів, слідчим суддею при обранні менш суворого альтернативного запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_7 , було необґрунтовано визначено її розмір у максимальному розмірі, передбаченому п.1 ч.5 ст.182 КПК України.
Колегія суддів вважає, що розмір застави визначений ОСОБА_7 слідчим суддею без врахування вимог ч.4 ст.182 КПК України, а саме: що підозрюваним було викрадено акумуляторну батарею, вартістю 800 грн., яку було повернуто потерпілому, а підозрюваний дав визнавальні показання з приводу обставин вчинення даного злочину, що підозрюваний є студентом і проживає разом з бабусею, у якої перебуває на утриманні, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. За таких обставин, максимальний розмір застави в розмірі 34000грн. для ОСОБА_7 є завідомо непомірним.

А тому, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни ухвали слідчого судді в частині визначення розміру менш суворого альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначивши його у розмірі наближеному до мінімального, передбаченого п.1 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3524грн. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та є помірним для нього.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутності правових підстав для скасування судового рішення.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, на які посилається апелянт.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Змінити ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.03.2018р. щодо ОСОБА_7 в частині визначення розміру менш суворого альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 3524 (три тисячі пьтсот двадцять чотири) гривень.
В решті ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.03.2018р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3