ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2910/17
провадження № 1-кп/753/297/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, учня 8-б класу ЗОШ № 190, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва. Українця, громадянина України, освіта середня, учня 8-го класу ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22.12.2016 року приблизно о 09 год. 00 хв. перебуваючи неподалік станції метро Харківська в м. Києві вступив в злочинну змову з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розподіливши при цьому ролі з метою заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбою.

Так, реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбою діючи обопільно та узгоджено, згідно розподілених ролей ОСОБА_9 за попередньою змовою разом з ОСОБА_10 22.12.2016 року близько 17 год. 15 хв. зайшли до приміщення церкви «Варвари Великомучениці», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 3-Г в якості відвідувачів церкви.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 відволікав увагу потерпілої ОСОБА_11 , в той час ОСОБА_10 підійшов та здійснив напад на потерпілу, поваливши її на підлогу і почав носити удари ногами в область тулуба застосувавши при цьому насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В цей момент ОСОБА_9 наставив на потерпілу ОСОБА_11 ніж та з погрозою застосування фізичного насилля наказав останній надати грошові кошти, які містяться в скриньці для пожертв, потерпіла на вимогу не реагувала, сприйняла погрозу нападників як реальну загрозу для власного життя чи здоров`я, оскільки усвідомлювала всю небезпечність протиправних дій, тим самим психологічно подолавши її волю до опору, тому остання чинити опір не стала.

Після цього, скориставшись погрозою щодо застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_11 , ОСОБА_9 підбіг до скриньки пожертв і заволодів нею разом з ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що їх дії помічені потерпілою ОСОБА_11 .

Після вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину,передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 з місця події зникли, викраденим майном розпорядились на свій власний розсуд.

ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та пояснив, що в грудні місяці 2016 року зранку разом з ОСОБА_10 зайшов до церкви, підійшов до потерпілої почав з нею говорити, і в цей час ОСОБА_10 напав на неї, повалив на підлогу. Після цього ОСОБА_9 взяв ніж приставив до потерпілої, та наказав віддати гроші, які знаходяться в скриньці. Але потерпіла не вчиняла ніяких дій. Тому ОСОБА_9 сам підбіг до скриньки і взяв її.
ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та пояснив, що в грудні місяці 2016 року зранку разом з ОСОБА_9 зайшов до церкви, підійшов до потерпілої ззаду, коли з нею говорив ОСОБА_12 а потім повалив її на підлогу. В цей час ОСОБА_9 дістав ніж та почав вимагати у неї, щоб вона віддала кошти з скриньки. Але потерпіла нічого не говорила. Тому ОСОБА_9 сам підбіг до скриньки з грошима та забрав її.
Вчинення неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суспільно - небезпечного діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність доведено під час судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законні представники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві ОСОБА_8 , неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників процесу приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В ході судового слідства встановлено, що неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягли 16 років, тобто вони не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Судом також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 вчинив дії, передбачені ч. 2 ст. 187 КК України які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вину свою у вчиненні даного діяння визнав, щиро розкаявся, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем проживання характеризується формально позитивно, проходить реабілітацію в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_10 вчинив дії, передбачені ч. 2 ст. 187 КК України які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вину свою у вчиненні даного діяння визнав, щиро розкаявся, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем проживання характеризується формально позитивно, , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не досягли віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєння діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд вважає, що до них слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України у виді застереження.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ОСОБА_13 , затвердженого прокурором ОСОБА_3 задовольнити частково.

До неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суспільно-небезпечні дії яких підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України у виді застереження.

Речові докази: ніж, мікрона шарування з 1-го стільця та 2-го стільця - знищити, купюра номіналом 20 гривень конфіскувати в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом 30 діб з дня оголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: