ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4327/17
провадження № 1-кп/753/574/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000254 від 11.01.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор просила продовжити строк дії обов`язків, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 під час дії запобіжного заходу у вигляді застави строком на два місяці у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із тим, що він обвинувачується у вчиненні злочину, скоєного під час дії запобіжного заходу у вигляді застави, провадження по якому перебуває в Малинському районному суді Житомирської області. З цієї причини прокурор також просила звернути заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_7 , в дохід держави, оскільки обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні цього запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч.10 ст. 182 КПК України - у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року за № 15 затверджено Порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу. Цим Порядком визначено механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, який обраний з метою забезпечення належної поведінки особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, її явки за викликом до органу дізнання, слідчого, прокурора або суду, а також виконання інших покладених на неї обов`язків, передбачених положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність звернення застави в дохід держави, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні цього запобіжного заходу, а саме: не відлучатись з м. Києва без дозволу суду, прибувати в суд за першою вимогою.
Вирішуючи питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р., п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно допроцедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна без можливості призначення інших видів покарання. Крім того, суд враховує, що на цей час в провадженні Малинського районному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність численних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

Разом з тим, на підставі вимог п.3 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки щодо ОСОБА_7 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був ним порушений.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії обов`язків, встановлених обвинуваченому ОСОБА_6 при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді застави, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України - обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші злочини.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження на два місяці строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави. Вказаний запобіжний захід на думку суду буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та достатнім заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин, або наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Частина 2 ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою в Житомирській установі виконання покарань №8, де існує технічна можливість для організації відеоконференцзв`язку, з метою забезпечення оперативності судового провадження у розумний строк, суд вважає доцільним проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , проти чого останній не заперечував.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 331, 336 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Суму застави у розмірі 48 000 (сорок вісім тисяч) гривень, внесену 17.01.2017 року ОСОБА_8 за обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на Депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва (, банк одержувач: УДКСУ у Дарницькому районі м. Києва, МФО 820019, рахунок № 3844) звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту винесення ухвали, а саме до 16 -00 год. 24 вересня 2017 р.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії обов`язків, покладених на нього під час дії запобіжного заходу у виді застави, а саме: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись з м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, строком на два місяці, а саме- до 27.09.2017 р. включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1