Справа №646/3819/17
Провадження№1-кп/646/483/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000923 від 03.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, маючого на утримання двох неповнолітніх дітей 2002, 2013 років народження (зі слів), не працюючого, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.04.2017 року приблизно о 10.20 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї приватного домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих виниклих неприязних відносин зі своєю дружиною громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та маючи на мету спрямовану на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки обличчя, а саме в ділянку щелепи останній.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-мединої експертизи №3306-ая/17 від 23.05.2017 року ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва зі зміщенням з кровопроливом та набряком м`яких тканин в цій області, які утворилися від травматичної дії тупого предмету (тупих предметів) зі механізмом удару стиснення.

За ступенем тяжкості перелом нижньої щелепи це ушкодження середньої тяжкості, яке викликало тривалий розлад понад 3 тижнів (більше ніж 21 день), (п.п.2.2.1.а,б,в, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ №6 від 17.01.1995 р. МОЗ України»)

За ступенем тяжкості синець і припухлість мілких тканин, це легкі тілесні ушкодження, що викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. (п.п.2.3.2 «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ №6 від 17.01.1995 р. МОЗ України).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, за місцем мешкання характеризується негативно.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді обмеження волі та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1