Справа № 317/3496/17
№/п 1-в/317/476/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду у м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_6 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.03.2009 Апеляційним судом Дніпропетровської області засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі; ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, ОСОБА_5 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 22.09.2008 по 02.06.2009 та з 20.03.2012 по 03.04.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З 15.11.2012 відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» (далі ДУ «БВК (№ 99)»).

За час знаходження в місцях позбавлення волі з 29.09.2008 по 15.11.2012 порушень вимог режиму відбивання покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

ОСОБА_5 працевлаштований, виконує функції завідувача господарством (їдальні), днювальним начальника ДУ «БВК (№ 99)» і помічником адміністрації колонії; виконує всі розпорядження, пов`язані з режимом відбування покарання та організації життєдіяльності установи. Засуджений ОСОБА_5 до праці ставиться відповідально, виробничу дисципліну не порушує, зауважень з боку виробничого персоналу та адміністрації колонії щодо його ставлення до праці не має. Дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання.

На підставі зазначеного просив суд застосувати відносно засудженого ОСОБА_5 пільгу, передбачену ст. 82 КК України, а саме: замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі на той же строк.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката, зазначив, що він розкаюється, усвідомлює свою провину. Вважає що довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність задоволення заявленого клопотання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Вислухавши пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора та представника адміністрації виправної установи, суд вважає, що клопотання адвоката засудженого є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджений 27.03.2009 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 22.09.2008 по 02.06.2009 та з 20.03.2012 по 03.04.2012 з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 22.09.2008, Кінець строку: 25.12.2021.

У відповідності до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики від 16.11.2017, підписаної начальником відділення СПС ст. лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_4 , узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_7 і затвердженої начальником ДУ «БВК (№ 99)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.09.2008. Під час тримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі допустив одне порушення вимог встановленого порядку тримання, яке виразилися у зберіганні заборонених предметів, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору. Стягнення накладено до набуття вироком чинності. Заохочень не мав.

З 26.05.2009 тримався у Київському слідчому ізоляторі, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 05.06.2009 тримався у Дніпропетровському слідчому ізоляторі, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 21.01.2009 відбував покарання в Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№ 67)», порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 20.03.2012 тримався у Київському слідчому ізоляторі, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 08.05.2012 року відбував покарання в Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№ 67)», порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 15.11.2012 відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, допустив п`ять порушень вимог встановленого порядку відбування покарання, однак стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення правами начальника установи та чотири заохочення правами начальника відділення СПС.

На виробництві установи не працевлаштований по не залежним від нього причинам. Виконує на добровільній, безоплатній основі обов`язки днювального відділення СПС. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Вказані завдання виконує вчасно. Приймає участь у проведенні ремонтних робіт в приміщеннях установи та відділення СПС.

У відношенні до засуджених грубість не проявляє, підтримує стосунки з засудженими позитивної спрямованості.

У відношенні до персоналу установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує передбачені законом вимого персоналу установи.

Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно.

Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», «Правова просвіта». Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до ст.126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього та професійного рівня, в 2017 році закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр № 99» і здобув професію «Швачка» 2-го розряду, відвідує бібліотеку установи.

Відповідно до ст.127 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджених, а саме: санітарно-побутова секція відділення СПС, приймав участь у роботі ради колективу засуджених відділення СПС, а саме головою ради колективу засуджених установи та керівником ради колективу засуджених по напряму санітарно-побутової роботи.

Відповідно до ст.113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язок з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.

На профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на облік не має.

У скоєному злочині вину визнає, розкаюється повністю.

За вироком суду має позов 256043 грн., 39 коп., але виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

24.09.2015 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 100,101 Кримінально виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, згідно заяви засудженого.

12.05.2017 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким

При визначених обставинах, суд вважає за можливе клопотання адвоката ОСОБА_6 щодо засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі задовольнити.

Керуючись ст. 82 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі задовольнити.

Замінити не відбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 більш м`яким у вигляді обмеження волі на строк 4 роки 24 дні.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1