АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/695/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/790/695/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.07.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.ст.69, 70 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.03.2012 року Київським районним судом за ч.3 ст.185 КК України за ч.3 ст.185 України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 10.08.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Як встановив суд, 24 вересня 2017 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, з метою незаконного особистого збагачення, незаконно, шляхом систематичних ривків з прикладенням фізичної сили на ворота, відчинив їх і таким чином проник до приміщення гаражу, розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно, повторно, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: компресор ТМ «Sigma AIR COMPRESSOR DE-2525 КВ Power 220-240/50 Hz», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №404 від 27.09.2017, 3658 грн. 00 коп.
Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_8 , залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок суворості. Зазначив, що суд дійшов неправильного висновку про те, що він неодноразово судимий, оскільки його судимості за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2010 року та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2012 року погашені, а тому врахування цих обставин при призначенні покарання є недопустимим. Наголосив, що він щиро покаявся, завдану шкоду відшкодував, вчинив злочин у зв`язку з відсутністю коштів на життя. Просить вирок суду змінити, призначити йому за ч.3 ст.185 КК України більш м`яке покарання 3 роки позбавлення волі, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2017 року виконувати самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не працюючий, а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність шкоди, оскільки викрадений компресор повернутий потерпілому, тобто ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.

Разом з тим враховуючи, що ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких умисних, корисливих злочинів проти власності, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення в період іспитового строку призначеного за попереднім вироком, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_8 , суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства і призначив останньому покарання за ч.3 ст.185 КК України та за сукупністю вироків згідно вимог ст.71 КК України остаточне покарання, вид і розмір якого колегія суддів вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про те, що його судимості за попередніми вироками погашені і він не є особою, яка неодноразово судима необґрунтована.

Відповідно до п.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаютьсяособи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до ч.5 ст.90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_8 раніше судимий 28.07.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, останнє з яких, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яким відбув 09.04.2011 року.

Крім того, 28.03.2012 року Київським районним судом м. Харкова, ОСОБА_8 був повторно засуджений за ч.3 ст.185 КК України, а тому відповідно до ч.5 ст.90 КК України, перебіг шестирічного строку погашення судимості, перервався і почав обчислюватися заново.

Таким чином, судимості ОСОБА_8 за попередніми вироками не погашені і він є особою, яка має судимості, за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2010 року та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2017 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За змістом цих законі, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, призначення такій особі остаточного покарання за правилами, передбаченими в ст.71 КК України, є обов`язковим.
Тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість призначення йому остаточного покарання лише за ч.3 ст.185 КК України, без застосування положень ст.71 КК України, шляхом самостійного виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2017 року є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим і підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого - відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:
Судді: