Апеляційний суд Житомирської області
Вирок

Іменем України

№309/2010

25 травня 2010 року. м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Мельничук Н.М. суддів: Ткача С.О., Шеніна П.О.

з участю:

прокурора Філь С.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією заступника прокурора Житомирської області Кондратюка А.В. на вирок Ружинського районного суду від 15 березня 2010 року щодо

ОСОБА_1, 29 листопада 1968

року народження, уродженця та мешканця міста

Тетіїв Київської області, українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, раніше

не судимого,

засудженого за ч. 3 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік..

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, покладенням на засудженого обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишений попередній - підписка про невиїзд.

Суд визнав ОСОБА_1 винним і засудив за те, що 25 грудня 2008 року близько 11 години 23 хв„ керуючи власним автомобілем ЗАЗ-110307, державний номер НОМЕР_1, рухаючись на 257 км. автошляху Кременець-Біла Церква, поблизу села Вільної Ружинського району Житомирської області в напрямку міста Козятин, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, відповідно не реагував на її зміну, під час руху не врахував дорожню обстановку та стан автомобіля, щоб мати можливість контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на смугу руху зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Транспортна пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 1.5, 2.3(6), 10.1, 11.2, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що знаходяться прямому причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ЗАЗ- 110307, державний знак НОМЕР_3:

- ОСОБА_3 отримала тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, скальпованої рани правої тімяної ділянки, закритої травми грудної клітини, множинних переломів правої та лівої половини грудної клітини, забою коренів правої та лівої легені, травматичного розриву стінки грудного відділу аорти, відкритого багато уламкового перелому правої плечової кістки, закритої травми правої нирки, переломів лонної кістки справа, саден та крововиливів голови, тулуба та кінцівок, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному звязку зі смертю, що наступила 25 грудня 2008 року в автомобілі швидкої медичної допомоги.

-ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, крововиливів у мякі тканини правої лоно-скроневої ділянки голови, закритої травми грудної клітини, переломів 2-4 ребер правої половини груд клітини, забоїв коренів правої та лівої легені, закритого перелому кісток правого передпліччя в ділянці променево-запясткового суглобу, перелому верхньої гілки правої донної кістки та травматичного зачеревного розриву сечового міхура, забою правої нирки, закритого багато уламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, саден та крововиливів голови, верхніх та нижніх кінцівок, стану після перенесеного важкого травматичного шоку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що знаходяться в прямому причинному звязку зі смертю, яка наступила 10 січня 2009 року в Ружинської районної лікарні.

Водій автомобіля ВАЗ 210994, державний номер AM 63-74 AM ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому краю правої вертлюжної впадини з незначним зміщенням відломків, що відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоровя.

В апеляції прокурор не оспорюючи доведеність вини засудженого ОСОБА_1 і кваліфікацію його дій, просить вирок суду скасувати із за мякості призначеного покарання. Постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_1 за вчинений злочин, із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційне подання, заперечення засудженого ОСОБА_1 на апеляцію державного обвинувача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, не оспорюється в апеляції прокурора, підтверджується сукупністю доказів зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених судом, що викладено у постановленому судом першої інстанції вироку. Кваліфікація дій засудженого за ч. З ст. 286 КК України, правильна.

Апеляцій від інших учасників судового розгляду, не надходило.

Справа розглянута в порядку передбаченому ст. 299 КПК України, без дослідження доказів, які ніким не оспорювалися.

Що стосується вирішення питання про призначення покарання засудженому ОСОБА_1, то колегія суддів вважає, що суд при його визначенні належним чином не дотримався вимог ст. 65 КК України, не врахував тяжкості вчиненого злочину та його наслідки.

Застосування ст. 75 КК України суд мотивував тим, що ОСОБА_1 вчинив злочин

з необережності, має постійне місце роботи і проживання, йому необхідно утримувати сімю.

Однак, як видно з матеріалів кримінальної справи, наслідком злочинних дій ОСОБА_1 є смерть двох невинних людей та отримання третьою особою середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Тому, призначене ОСОБА_1 покарання не можна вважати необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вчинення ОСОБА_1 злочину вперше, його сімейний стан, наявність роботи, думка потерпілих, при такій тяжкості вчиненого злочину, не може бути підставою застосування ст. 75 КК України та звільнення засудженого від відбування покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_1 покарання невиправдано мяким, тому скасовує вирок суду в частині призначеного покарання і постановляє новий вирок.

При призначенні покарання колегія суддів застосовує ст. 69 ч. 1 КК України, враховуючи особу винного, його позитивні характеристики, визнання вини, наявність сімї, вчинення злочину з необережності і призначає більш мяке покарання ніж передбачене законом.

За наведених обставин, керуючись ст. ст. 365, 366, 378 КПК України, колегія суддів -

засудила:

Апеляцію заступника прокурора Житомирської області Кондратюка А.В. задовольнити.

Вирок Ружинського районного суду від 15 березня 2010 року щодо ОСОБА_1, в частині призначеного покарання, скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 за ст. 286 ч. З КК України призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

В решті вирок районного суду залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений до Верховного Суду Україні протягом одного місяця з моменту проголошення, а засудженим - у той же строк з момент вручення йому копії вироку.

Судді: