Справа № 504/2181/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, з базовою вищою освітою, водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконуючого обов`язки Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
11 липня 2016 року ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14 липня 2016 року ОСОБА_4 наказом командира військової НОМЕР_2 (по стройові частині) вищезазначеної військової частини, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на навідника взводу охорони роти охорони та оборони вищезазначеної військової частини.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 14 липня 2016 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
05 листопада 2016 року ОСОБА_4 наказом командувача ОК Південь №76-РС переведено до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , та призначено на посаду водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону вищезазначеної військової частини.
10 листопада 2016 року ОСОБА_4 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №239 зараховано до списків особового складу вищезазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби 23 грудня 2016 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив нез`явлення з лікувального закладу вчасно на військову службу без поважних причин до розташування вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 27 червня 2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
27 червня 2017 року ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , заявив про себе та вчинений ним злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.4 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він всупереч вимог закону, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби 23 грудня 2016 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив нез`явлення з лікувального закладу вчасно на військову службу без поважних причин до розташування вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 27 червня 2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
27 червня 2017 року він самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , заявив про себе та вчинений ним злочин.

У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім военного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Крім того, судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та за місцем проходження служби характеризується позитивно, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем служби, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (місяців) іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1