Справа № 748/1416/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/908/2017
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000382 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , вдова, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судима, останній раз 12.05.2017 року Чернігівським районним судом за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців,

засуджена за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Чернігівського районного суду від 12 травня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 17 лютого 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання термін її попереднього ув`язнення з 25 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 396 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , 02 лютого 2016 року, в денний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, знаходячись у магазині по вул. Перемоги, 20 у с. Киїнка, Чернігівського району та області, шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 850 грн., та гроші в сумі 200 грн., що належать ОСОБА_10 , чим завдала останній матеріальну шкоду на загальну суму 1050 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 лютого 2016 року, в денний час, ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 3 (Чернігів-Киїнка), який рухався в с. Киїнка, Чернігівського району та області, шляхом вільного доступу, з кишені куртки, повторно, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 970 грн., та гроші в сумі 250 грн., що належать ОСОБА_11 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на загальну суму 1220 грн.

09 лютого 2016 року, в денний час, ОСОБА_8 , знаходячись у магазині "Харчі", за адресою: вул. 30 років Перемоги, 21 у с. Старий Білоус, Чернігівського району та області, шляхом вільного доступу, з кишені куртки, повторно, таємно викрала мобільний телефон марки «Sony Xperia», вартістю 1440 грн., та гроші в сумі 170 грн., що належать ОСОБА_12 , чим завдала останній матеріальну шкоду на загальну суму 1610 грн.

13 лютого 2016 року, в денний час, ОСОБА_8 , знаходячись у продуктовому магазині, за адресою: вул. 30 років Перемоги, 2а в с. Старий Білоус, Чернігівського району та області, шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, повторно, таємно викрала мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 909,30 грн., та гроші в сумі 200 грн., що належать ОСОБА_13 , чим завдала останній матеріальну шкоду на загальну суму 1109 грн. 30 коп.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просила змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене покарання, на підставі ст.69 КК України. В обґрунтування скарги зазначила, що призначене судом покарання є явно несправедливим, унаслідок його суворості, так як вона повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у скоєному. Крім того, вказала, що кримінальне правопорушення вчинила внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та наявності тяжких хронічних хвороб, які потребують великих матеріальних витрат.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої, просив змінити вирок місцевого суду та зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 25.04.2017 року по 07.07.2017 року, а також з 08.07.2017 року до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначив, що Закон України від 18.05.2017 року, яким були внесені зміни до ст.72 КК України, погіршив становище його підзахисної при зарахуванні їй строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання. А тому вважав, що до ОСОБА_8 необхідно застосовувати положення ч.2 ст.4, ч.4 ст.5 КК України, тобто застосувати той закон, який поліпшує становище обвинуваченої особи.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційних скаргах обвинуваченої та її захисника не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; особу обвинуваченої, яка задовільно характеризується за місцем теперішнього перебування, раніше неодноразово судима за злочини проти власності, що свідчить про її схильність до вчинення кримінальних правопорушень і небажання стати на шлях виправлення; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину; та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити їй остаточне покарання, з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, саме у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, оскільки її перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких підстав, беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного їй покарання.

Відтак, всі обставини, на які посилається ОСОБА_8 , судом першої інстанції при призначенні їй покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За таких підстав, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув`язнення по 20.06.2017 року включно, рахується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили закону в новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Як слідує із оскаржуваного вироку, строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 17 лютого 2016 року, оскільки вона на час ухвалення вказаного судового рішення вже відбувала покарання у виді позбавлення волі за вироком Чернігівського районного суду від 12.05.2017 року.

Відтак, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), ч.4 ст.5 КК України, судом першої інстанції ОСОБА_8 обґрунтовано зараховано у строк відбування покарання термін її попереднього ув`язнення з 25 квітня 2017 року (пред`явлено підозру) по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи з цього, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої також не заслуговують на увагу.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4