Справа № 567/439/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2018 року.м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України є таким, що не має судимості
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

в с т а н о в и в:
влітку 2017 року ОСОБА_5 , всупереч вимогам Законів України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", перебуваючи неподалік сміттєзвалища на околиці м. Острог Рівненської області, незаконно придбав (знайшов) дикоростучі рослини коноплі, які зірвав та достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, умисно приніс до місця свого проживання, де висушив та незаконно зберігав для власного вживання до 01.02.2018 року, а саме до виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого огляду будинку за місцем проживання останнього в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №2.1-112/18 від 26.03.2018 року, вилучена в ході огляду будинку за місцем проживання ОСОБА_5 речовина рослинного походження зеленого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 33,043 г, обіг якого заборонено.

Під час досудового розслідування між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури, якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000038 від 01.02.2018 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 29.03.2018 року укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 29.03.2018 року, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться до злочину середньої тяжкості, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів, а саме особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, масою 33,043 г (в перерахунку на суху речовину) слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З обвинувального акту вбачається, що витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 572 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України, суд

з а с у д и в:
затвердити угоду від 29 березня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази у справі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 33,043 г (в перерахунку на суху речовину), який зберігається в камері схову речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572 грн. витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1