Єдиний унікальний номер 242/2232/17 Номер провадження 11-кп/775/853/2017

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Почеп Брянської області, РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не працює, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей 2002, 2006 та 2007 року народження, раніше судимий:

1) 23 серпня 2010 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки;

2) 17 серпня 2012 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. ст. 296, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 02 місяці;

3) 19 грудня 2012 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України 2 років позбавлення волі, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку ОСОБА_7 починаючи з 28 грудня 2016 року, протягом декількох днів, проникав на територію та в приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1327,28 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, обвинувачений неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та йому призначалось покарання у виді позбавлення волі, яке він відбував реально, проте він знову скоїв тяжкий корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про можливість застосування покарання з випробуванням є передчасними, тому вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином проти власності. Данні про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, суспільно корисною працею не займається, має на утриманні неповнолітніх дітей, постійного законного джерела прибутку не має.

Як обставину, що пом`якшує покарання, колегія суддів визнає його щире каяття і наявність на утриманні неповнолітніх дітей, а рецидив злочинів, як обставину що його обтяжує, але дана обставина була залишена судом першої інстанції поза увагою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинуваченому мінімального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 420 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді