В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011837 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Києва, громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , 23.08.2017 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, знаходилась в магазині «Zara», що розташований в торговому центрі «Sky Mall» по пр-ту Ватутіна, 2-Т, в м. Києві, де у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшла до стелажу із взуттям та будучи впевненою, що її дії непомітні для сторонніх осіб, взяла жіночі туфлі білого кольору, марки «Zara Basic», 39 розміру, арт. 2/6420/201/009/39, вартістю 344 грн. 24 коп., що перебували на продажу даного магазину, які сховала в сумку яка була при ній.

В подальшому ОСОБА_6 з метою приховування свої злочинних дій, взяла жіночі босоніжки, які оплатила на касі та утримуючи жіночі туфлі білого кольору, марки «Zara Basic», 39 розміру, арт. 2/6420/201/009/39 вартістю 344 грн. 24 коп., в своїй сумці, які мала на меті викрасти направилась на вихід з магазину, але виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогла, з причин що не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину була затримана працівником охорони.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0011837 від 24.08.2017 року, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди представник потерпілого та обвинувачена у кримінальному провадженні № 0011837 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діяннях. Представник потерпілого ОСОБА_5 відмовився заявляти цивільний позов в зв`язку з відшкодуванням завданої шкоди. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також, у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що представник потерпілого розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена і представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 08 листопада 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0011837 від 24.08.2017 року.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні: жіночі туфлі білого кольору, марки «Zara Basic», 39 розміру, арт. 2/6420/201/009/39 - залишити у володінні власника ТОВ «ЗАРА Україна».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя