11-кп/775/433/2017(м)
266/2381/17

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазо Якутії-Саха РФ, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 16.12.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.; 2) 26.10.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, 4, ст. 72 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, штрафу в розмірі 850 грн.; 3) 30.06.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ст. 189 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 1, 4 ст. 72 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн.; 4) 25.02.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 17.08.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі; 6) ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 року та від 17.08.2015 року в порядку ст. 539 КПК України до відбуття призначеного покарання 4 роки позбавлення волі; зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_7 19 травня 2017 року, приблизно о 13 годині 10 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом ривка з шиї потерпілої, відкрито викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 6500 грн.
Він же 23 травня 2017 року приблизно о 17 годині 05 хв., знаходячись на сходовому майданчику між першим та другим поверхами, у другому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом ривка з шиї потерпілої, відкрито викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 5000 грн.
На зазначений вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції повинен був врахувати, що ОСОБА_7 , звільнившись умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, не став на шлях виправлення і знову вчинив тяжкий корисливий злочин. Вказує, що суд першої інстанції врахував як обставину, що пом`якшує покарання повернення викрадених речей ОСОБА_7 , хоча зазначене майно було повернуто потерпілим працівниками поліції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано належним чином ті обставини, що ОСОБА_7 раніше було засуджено за тяжкі злочини. Просить в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції зазначити, що злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 , відносяться до категорії тяжких злочинів. Просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, якій підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не погодився з доводами апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.
В той же час суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його посткримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.
Судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано належним чином ступінь тяжкості злочину та особу обвинуваченого. Тим самим судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не дотримано умов, передбачених ч. 2 ст. 65 КК України, стосовно того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно правових позицій Верховного суду України, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 р., визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (особа злочинця, форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання знову вчинив два епізоди умисних корисливих злочинів, посередньо характеризується, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений не став на шлях виправлення і призначене йому судом першої інстанції покарання є явно несправедливим внаслідок м`якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню і в цій частині слід постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 за ст. 186 ч. 2 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_7 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку в Касаційний кримінальний суд Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: