Справа № 449/714/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2017 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одружений, раніше не судима,

за ч.1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 впродовж грудня 2016р. - січня 2017р. відповідно до цивільного договору №105/16 від 1 грудня 2016року виконував роботу у вигляді перескладування скло деталей з пірамід у тару у складському відділі ТзОВ Львівський ізоляторний завод, за що отримував заробітну плату у розмірі 8013 грн. Однак, з 14 листопада 2016 року ОСОБА_4 став на облік в Перемишлянському районному центрі зайнятості як безробітний, Всупереч положенням абз. ч. 1 ст. 22, ч. 7 ст. 23, п.1 ч.1ст. 31 Закону України Про заганьнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття та п. 7 ч.1 ст. 1, п.4 ч.2 ст.44, п.1ч.1ст.45 Закону України Про зайнятість населення ОСОБА_4 неповідомив про свої правовідносини з ТзОВ Львівський ізоляторний завод, а приховав даний факт та впродовж 21листопада 2016р. 24 березня 2017 р. шляхом обману отримав матеріальне забезпечення по безробіттю у сумі 1632 грн. 1 коп.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України.

19 червня 2017 року між прокурором Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та наведені обставини вчинення злочину. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. При цьому, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого,захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.1ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву, згідно якої просить застосувати до нього ЗУ "Про амністію у 2016 році" та звільнити його від призначеного покарання, оскільки від є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження, Серії НОМЕР_1 від 06.03.2001р.

В судовому засіданні прокурор та захисник зазначили, що існують всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. "в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році"

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

Згідно ст.6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, ст. 86 КК України, ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 червня 2017 року між прокурором Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5

у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000223 від 25.05.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот пятдесят/ гривень.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 08.11.2017 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1