Справа № 522/4491/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,0 розглянувши у судовому засіданні скаргузахисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 на незаконне тримання ОСОБА_6 під вартою, та клопотанняслідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського, Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, має на своєму утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого на посаді начальника Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -
16.03.2018р., о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
17.03.2018р., ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років і відноситься до категорії тяжкого злочину, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 повністю обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його обґрунтованість, оскільки підозра висунута ОСОБА_6 є необґрунтованою, а ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_6 також заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що злочин він не вчиняв, підозра є необґрунтованою та ризики передбачені ст.177 КПК України на які посилається прокурор, відсутні. Крім цього, вказує на те, що затриманий він був о 17 годині 16.03.2018 року, наступного дня його було повідомлено про підозру, а також оперативними працівниками його було вивезено до суду, але судовий розгляд клопотання не відбувся.
Крім цього, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 в рамках вказаного кримінального провадження подав скаргу в порядку ст.206 КПК України за фактом незаконного тримання ОСОБА_6 , посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не був доставлений до суду, та після спливу встановленого ч.2 ст. 211 КПК України строку для доставляння до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не був звільнений, а тому просить постановити ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність начальника ІТТ ГУНП в Одеській області, та слідчого і прокурора, яка полягала у незвільнені з-під варти ОСОБА_6 який знаходився в Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП в Одеській області після спливу 60 годин з часу затримання. Також просить зобов`язати начальника Ізолятора тимчасово тримання ГУНП в Одеській області або слідчого або прокурора усунути порушення кримінального процесуального Закону, та звільнити з-під варти ОСОБА_6 .
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши думку учасників судового провадження, а саме прокурора , який заперечував щодо задоволення скарги, захисників та підозрюваного, які підтримали доводи скарги, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити, а у задоволенні скарги відмовити, виходячи з наступного.
Так, відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».
За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Підозра має стосуватися правопорушень, передбачених Законом, в даному випадку передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке є тяжким злочином.
Під час судового засідання прокурором доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру, щодо можливої причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік, стан його здоров`я та наявність міцних соціальних зв`язків.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчій суддя приходить до наступного.
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, ОСОБА_6 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з метою уникнення відповідальності перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчій суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.
Обставин, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Стосовно розміру застави слід зазначити наступне.
Обираючи запобіжний захід ОСОБА_6 та визначаючи розмір застави слідчий суддя виходить не тільки з особливої суспільної небезпечності інкримінуємого ОСОБА_6 діяння та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а й значного суспільного резонансу який викликало діяння, що є предметом розгляду. За таких обставин розмір застави, визначений у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатен забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, вважаю, що достатнім розміром застави є 1 000 000 грн.
Доводи скарги захисника адвоката ОСОБА_4 про незаконно тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, понад 60 годин до доставлення до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному спростовується наступним.
ОСОБА_6 був затриманий 16.03.2018р. о 17 годині. Як пояснив в судовому засіданні прокурор в межах 60 годинного строку підозрюваний був доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, але судове засідання не відбулось, це підтверджується поясненнями самого підозрюваного, а також відміткою кримінальної канцелярії Приморського районного суду м.Одеси про отримання клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу 17.03.2018р.
Отже, підозрюваний ОСОБА_6 був доставлений без зволікання та тримався під вартою на законних підставах, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205,206 КПК України,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1000 000 (один мільйон) гривень, яку підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 , провадження по справі № 1-кс/522/5236/18.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді і обчислюється з 17 години 00 хвилин, 16.03.2018 року
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 17 годині 00 хвилин 14.05.2018 року.

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 на незаконне тримання ОСОБА_6 під вартою відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

19.03.2018