Справа № 738/98/18
№ провадження 1-в/738/32/2018
УХВАЛА

іменем України
01 лютого 2018 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
У січні 2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивує тим що він відбуває покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2015 року у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 за сукупністю вироків визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Нововодолазького районного суду м. Харкова від 18.08.2014 року відбуття у вигляді 4 років позбавлення волі. Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 28.02.2017 року зараховано в строк позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 05.08.2015 року по 01.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В своєму клопотанні зазначає, що на даний час він відбув 2/3 частини призначеного покарання. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та належним ставленням до праці він довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про розгляд клопотання тільки за його присутності до суду не надходило.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні визнав клопотання обґрунтованим.

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2015 року у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 за сукупністю вироків визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Нововодолазького районного суду м. Харкова від 18.08.2014 року відбуття у вигляді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 05.08.2015 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28.02.2017 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 05.08.2015 року по 01.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 20.11.2015 року перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в Харківській УВП № 27 порушень вимог встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. До суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися.

Відбуваючи покарання в Менській ВК №91 з 29 грудня 2015 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно, дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Згідно наказу № 34/ЗС від 08.09.2017 року працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. До роботи ставиться посередньо. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, які використовує при виконанні роботи. Доручене йому майно установи використовує лише за призначенням. Норми денного завдання виконує під контролем майстра. Залучався до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово побутових умов у гуртожитку відділення. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. За рисами характеру спокійний, врівноважений, не конфліктний. Приймає участь у заходах виховного та культурно масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них позитивно. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт».

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину строку призначеного судом покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду міста Харкова від 02 жовтня 2015 року звiльнити умовно - достроково від відбування основного покарання на невiдбутий строк покарання 1 (один) рік 2 (два) місяці 29 (двадцять дев`ять днів) днів позбавлення волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1