Справа № 591/4780/17
Провадження № 1-кп/591/492/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за №0004230 від 21.07.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, що працює охоронцем в ПАТ «Сумирибгосп», не одружений, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

Встановив:
21.07.2015 близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_4 керував власним автомобілем «ВАЗ 21072» д.н. НОМЕР_1 та рухався по вулиці Харківській у напрямку до вул. Прикордонна м. Суми з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкістю. У районі центральної прохідної поліклініки ПАТ «Сумихімпром», що розташована по вул. Харківська, м. Суми ОСОБА_4 , у порушення вимог п.п. 2.3«б», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знехтував безпекою дорожнього руху, а саме, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину поза межами пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, не прийняв міри до зниження швидкості руху автомобіля аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, внаслідок чого поза межами пішохідного переходу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-торако-скелетної травми, ЗЧМТ, забою головного мозку, посттравматичного пневмогемотораксу зправа, локального порушення екскурсії, закритого нестабільного перелому сідаличної та лонної кісток і дна вертлюжної впадини зправа із грубим зміщенням, закритого перелому середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, скальповано-рваної рани правого бедра, забою правого плечового суглобу, зачеревної гематоми, посттравматичної гематоми мошонки, травматичного шоку 3 ступеню, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1290 від 12.11.2015 кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження і є небезпечними для життя потерпілого в момент їх заподіяння (супроводжувались шоком тяжкого ступеню і посттравматичним пневмогемотораксом).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №19/119/9-1/237е від 28.08.2017 водій ОСОБА_4 при керуванні автомобілем «ВАЗ 21072» д.н. НОМЕР_1 по вул. Харківська, м. Суми повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, у населених пунктах рухатися із дозволеною швидкістю не більше 60 км/год., а при виявленні пішохода ОСОБА_6 , який розпочав переходити проїзну частину вул. Харківська в районі центральної прохідної ПАТ «Сумихімпром», тобто створював небезпеку для руху, повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто діяти відповідно до вимог п.п. 2.3«б», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, вказав, що вчинив наїзд на потерпілого, тому що своєчасно не побачив його. У вчиненому розкаявся. Прийняв заходи для відшкодування шкоди. Позов прокурора визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про несуворе покарання ОСОБА_4 (а.с.15).

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, крім того, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які виразилися в порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 2.3. "б", 12.3, 12.4, під час керування 21.07.2015 автомобілем «ВАЗ 21072» д.н. НОМЕР_1 в районі центральної прохідної ПАТ «Сумихімпром» по вулиці Харківській м. Суми, що призвело до наїзду на потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого йому спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його провину і вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, яке потрібно відбувати з випробуванням, що буде сприяти його виправленню.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 керував автомобілем в тверезому стані, використовує автомобіль в роботі, а також з урахуванням думки потерпілого, суд вважає за необхідне не застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, визнаний обвинуваченим в повному обсязі та підлягає повному задоволенню.

Судові витрати у провадженні за проведення судової автотехнічної експертизи підлягають відшкодуванню в повному обсязі з ОСОБА_4 .

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу, в тому числі за відсутності клопотань сторін стосовно цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 374 КПК України, суд -

Засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

У силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного основного покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши строк випробування в 2( два) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази залишити власникам за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 1731,80 грн.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 16465,14 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Вирок набирає чинності через 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1