Справа № 761/3422/18
Провадження № 1-кс/761/2501/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЗНАКИ УА» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 10.07.2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000055 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЗНАКИ УА» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 10.07.2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000055.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що 06.07.2017 року в рамках вищезазначеного кримінального провадження слідчими СУ ФР ДПІ ГУ ДФС у м.Києві було проведено обшук в офісному приміщенні ТОВ «ЗНАКИ УА» за адресою: м.Київ, пр.Оболонський, 35, під час якого, окрім іншого, було вилучено належні Товариству жорсткі диски: Seagate s/n W3PEGRTB, Seagate s/n Z2ANHT07, Seagate s/n 6QF1V3HN.

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вищезазначене майно товариства.
Як підставу для скасування арешту майна адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що насьогодні відпала потреба у подальшому арешті майна, оскільки жодна посадова особа ТОВ «ЗНАКИ УА» не є підозрюбваним чи обвинуваченим у розслідуваному криімнальному провадженні, а самі жорсткі диски не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, носіями слідів злочинів, а також не являються предметами, здобутими кримінально-протиправним шляхом.
Предлставник володільця арештованого майна та прокурор у судове засідання не щ*явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду клопотання, що не перешкоджає його розгляду на пілставі наявних у ньому доводів та долучених матеріалів.
Слідчий суддя, вивчивши доводи та матеріали клопотання про скасування арешту майна, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 липня 2017 року було накладено арешт на жорсткі диски: Seagate s/n W3PEGRTB, Seagate s/n Z2ANHT07, Seagate s/n 6QF1V3HN; ноутбук Asus s/n D4NOCX15IOZ614; мобільний телефон Iphone 6S ID: BCG E2946A, IC: 579C-E2946A.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту слугувала наявність обгрунтованих відомостей про те, що вказане майно на яке прокурор просив накласти арешт, відповідає вимогам ст. 98, ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення та є доказом злочину, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
При цьому, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 13.11.2017 року вищезазначену ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10.07.2017 року було залишено без змін.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Враховуючи викладене вище слідчий суддя приходить до висновку, що доводи представника володільця майна про те, що насьогодні у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешту майна Товариства відпала потреба, належним чином у клопотанні не наведено, що, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, покладається на сторони у кримінальному процесі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЗНАКИ УА» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 10.07.2017 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000055 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1