справа №176/400/18
провадження №1-кп/176/71/18
В И Р О К
Іменем України
06 квітня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років і 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2017 року за №0001199, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 14.12.2017 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , 20 грудня 2017 року в період часу з 15 год. 00 хв. до 15 год. 10 хв., знаходячись поблизу будинку №36 на вул. Франко в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, побачив автомобіль марки «ГАЗ 3302» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поряд з вищевказаним будинком. В цей же час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення будь-якого цінного майна з вищевказаного автомобіля, яким користувався ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_3 достеменно знаючи, що потерпілий ОСОБА_6 не зачинив двері автомобіля та залишив його без нагляду поблизу будинку АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «ГАЗ 3302» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Діючи на досягнення свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 відкрив незамкнуті пасажирські двері автомобіля марки «ГАЗ 3302» державний номер НОМЕР_1 , де на сидінні помітив чемодан жовтого кольору виготовлений з пластмаси, всередині якого знаходився набір інструментів, а саме гайкові ключі з головками, який він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Взявши вищевказаний чемодан, що належав потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_3 пішов в невстановленому напрямку, тим самим заволодівши викраденим майном, обернув його на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, з місця скоєння злочину зник, при цьому завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, що відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №54/18 від 19.01.2018 становить 515 гри. 94 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю. Пояснив, що приблизно перед новим роком, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 15 год. він йшов по вул.. Франко в м.Жовті Води, де в цей же час зупинився автомобіль Газель, водій вийшов, не замкнувши двері. Він підійшов до вказаного автомобіля, побачив у ньому жовтий чемоданчик, відкрив його, побачив, що там ключі, забрав його і пішов додому. Згодом до нього приїхали працівники поліції, яким він віддав вказаний чемоданчик. Про скоєне жалкує, щиро розкаюється.

Докази його вини, здобуті органом досудового розслідування, визнає повністю і не оспорює. Просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.325 КПК України судом вирішено питання про розгляд справи за його відсутності.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше судимою, вчинив новий корисливий злочин. Також суд враховує особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, скарг на його поведінку від сусідів не находило, на обліку у лікаря психіатра в поліклініці СМСЧ-9 не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу наркотичної опійної залежності.

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної старшим інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу з питань пробації МРУ ВКПП МЮ від 05.04.2018 року ОСОБА_3 має посередню характеристику. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Зроблено висновок про неможливість виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду в умовах ізоляції.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, негативну характеристику, вчинення злочину в період непогашеної судимості, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі. Окрім того, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ч.1 ст.71 КК України /призначення покарання за сукупністю вироків/ шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 3 років і 7 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Цивільний позов під час кримінального провадження не заявлявся.

Витрати на залучення експерта, підтверджені звітом № 54/18 про фактичні затрати на проведення експертизи від 19.01.2018 року в сумі 300 грн. 00 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази, а саме чемодан жовтого кольору, в якому знаходяться гайкові ключі з головками, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 згідно розписки останнього, слід вважати повернутими власнику.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року за ч.1 ст.185 КК України і, за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання тобто з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 300 грн. 00 коп.
Речові докази, а саме чемодан жовтого кольору, в якому знаходяться гайкові ключі з головками вважати повернутим власнику.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_1