Справа № 169/909/17
Провадження № 1-кп/169/20/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скиби Любомльського району Волинської області, без визначеного місця проживання, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, неодруженого, судимого:

- 20 травня 2010 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі (відповідно до ухвали Апеляційного суду Волинської області від 23 липня 2010 року вважається засудженим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі);

- 29 липня 2010 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 20 жовтня 2015 року Буським районним судом Львівської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У ніч на 29 вересня 2015 року ОСОБА_5 з метою крадіжки, шляхом пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях, проник у пункт обігріву колійних працівників на залізничній станції «Турійськ», що по вул. Привокзальна, 7 в смт Турійськ Волинської області, звідки таємно повторно викрав мотокосу марки «HUSGVARNA 535 RX» вартістю 13970 гривень 32 копійки та медичну аптечку вартістю 200 гривень 00 копійок, належні регіональній філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а також мотокосу марки «VIPER», належну ОСОБА_6 , вартість якої станом на 29 вересня 2015 року згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 106/2017 від 11 грудня 2017 року становила 1205 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілим майнову шкоду на загальну суму 15375 гривень 32 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що дійсно в ніч на 29 вересня 2015 року він прийшов на територію станції «Турійськ», що по вул. Привокзальна, 7 в смт Турійськ Волинської області, де шляхом пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях проник у приміщення станції, звідки таємно викрав дві мотокоси та медичну аптечку.

У вчиненому щиросердно розкаявся, погодившись із вказаним регіональною філією «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» розміром завданих збитків, та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав адресовану суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що збитки, завдані злочином, йому відшкодовано повністю, а тому претензій до обвинуваченого він не має і при визначенні міри покарання останньому покладається на розсуд суду.

Представник потерпілого - регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_4 у своїх показаннях також підтвердила факт вчинення крадіжки з приміщення пункту обігріву колійних працівників на залізничній станції «Турійськ», що по вул. Привокзальна, 7 в смт Турійськ Волинської області, мотокоси марки «HUSGVARNA 535 RX» вартістю 13970 гривень 32 копійки та медичної аптечки вартістю 200 гривень 00 копійок, належні регіональній філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Вказала, що медичну аптечку обвинуваченим повернуто та передано на зберігання як речовий доказ виробничому підрозділу «Ковельська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Крім того, зазначила, що оскільки на даний час завадана діями обвинуваченого ОСОБА_5 майнова шкода не відшкодована, то просила стягнути з останнього на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 16764 гривні 38 копійок.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, представника потерпілого, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд враховує і те, що хоча злочин, вчинений ОСОБА_5 , й відноситься до тяжкого злочину, однак, тяжкі наслідки в даному випадку не настали, обвинувачений є особою похилого віку, потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання останньому, проте, до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 притягується вже не вперше, має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, перебуваючи на волі протягом нетривалого часу, знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та стійке небажання стати на шлях виправлення. Крім того, на даний час він відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 року.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 у даному випадку можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування завданої злочином майнової шкоди в сумі 16764 гривні 38 копійок, який обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, підлягає до задоволення повністю.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» передбачено, що при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судовим слідством доведено, що ОСОБА_5 своїми умисними неправомірними діями завдав регіональній філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» майнову шкоду в розмірі 16764 гривні 38 копійок, то вказана майнова шкода підлягає стягненню на користь даного товариства з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, становлять 594 гривні 00 копійок і вони підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ч.1 ст.1166 ЦПК України, ч.3 ст.349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту постановлення вироку 22 березня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк відбування ним покарання у виді позбавлення волі за вироком Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 року з 01 жовтня 2015 року до 21 березня 2018 року.

Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 16764.38 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні тридцять вісім копійок) завданої злочином майнової шкоди.

Речові докази, а саме:

- медичну аптечку, яка знаходиться на зберіганні у виробничому підрозділі «Ковельська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», - повернути регіональній філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»;

- мотокосу марки «VIPER», яка знаходиться на зберіганні у виробничому підрозділі «Ковельська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», - повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 594.00 ( п`ятсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий