ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2041/17

15 листопада 2017 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000629 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Гута Костопільського району Рівненської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта неповна середня, непрацюючий, раніше несудимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 07 серпня 2017 року близько 15:30 год., перебуваючи по вул.Центральній в с.Гута Костопільського району Рівненської області, неподалік магазину "Європа", на ґрунті тривалих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, умисно спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, а саме умисно вдарив останнього близько семи разів кулаками рук по голові та шиї та двічі кулаком руки в обличчя. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді чисельних садн обличчя, голови та шиї.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , в присутності свого захисника, свою вину визнав в повному обсязі, визнає усі обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється. Пояснив, що конфлікт із потерпілим виник на ґрунті давніх неприязних стосунків. Окрім того, ОСОБА_4 подано суду заяву про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд проводити судове засідання в спрощеному провадженні.

Обвинувачений, його захисник та потерпілий не заперечили щодо проведення судового засідання в спрощеному провадженні, його наслідки їм цілком зрозумілі.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, а саме умисного легкого тілесного ушкодження. Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин невеликої тяжкості.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, приймає до уваги те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 від 26.10.2017 року, обвинувачений ОСОБА_4 має середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а тому Костопільський районний відділ з питань пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Щодо заяви ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році", судом враховується наступне.

Відповідно до ст.92 Конституції України, Законом України оголошується амністія.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Закон України "Про амністію у 2016 році" набрав чинності 07 вересня 2017 року.
Протягом 2006-2016 років стосовно ОСОБА_4 амністія або помилування не застосовувались.
На день розгляду справи у суду відсутні відомості щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 28.03.2008 року Гутянською сільською радою Костопільського району Рівненської області, а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 01.07.2009 року Гутянською сільською радою Костопільського району Рівненської області, а отже підпадає під дію п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Відповідно до ч.1 ст.74 Кримінального кодексу України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.85 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.86 Кримінального кодексу України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно приписів ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає до задоволення.
Речових доказів та процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню немає. Запобіжні заходи не обиралися.

Керуючись ст.ст. 124-126, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 /двісті/ годин.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1