Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9534/17
н/п 1-кп/490/967/2017
ВИРОК
Іменем України
17 січня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000411, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, є громадянином України, одруженим, має на утриманні малолітню дитину, має повну вищу військову освіту, проходить військову службу за контрактом у військовому званні лейтенант на посаді командира взводу управління командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим 27 квітня 2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до двох місяців арешту (29 вересня 2017 року повістю відбув призначене покарання в Державній установі "Казанківська випрана колонія № 93" у період з 30 липня 2017 року по 29 вересня 2017 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26 січня 2016 року ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні лейтенант на посаді начальника служби пального та мастильних матеріалів тилу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, не з`явився до місця несення служби - військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував за її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у м. Миколаєві до 08 год. 00 хв. 02 жовтня 2017 року, за виключенням часу відбування ним покарання у виді арешту в Державній установі "Казанківська випрана колонія № 93" в період з 30 липня 2017 року по 29 вересня 2017 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що 26 січня 2016 року, проходячи військову службу за контрактом у військовому званні лейтенант на посаді начальника служби пального та мастильних матеріалів тилу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , він, будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби (через те, що хотів залишатися з дружиною та дитиною), не з`явився до військової частини НОМЕР_1 і перебував за місцем свого проживання у м. Миколаєві до 08 год. 00 хв. 02 жовтня 2017 року, за виключенням часу відбування ним покарання у виді арешту в Державній установі "Казанківська випрана колонія № 93" в період з 30 липня 2017 року по 29 вересня 2017 року. У вчиненому щиро кається. Бажає проходити військову службу і відбути до зони проведення антитерористичної операції, просить застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році" і звільнити його від відбування покарання.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин, його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання, є раніше судимим за аналогічні злочини, є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій та брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції в ОРДЛО, як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину повторно, та як обставини, що його пом`якшують щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 має певне місце проживання, є одруженим і має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій та брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції в ОРДЛО, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

У застосуванні до обвинуваченого амністії, проголошеної Законом України "Про амністію у 2016 році", слід відмовити, оскільки злочин, вчинений ОСОБА_4 , є триваючим, його вчинення тривало також після призначення вироком від 27.04.2016 Центрального районного суду м. Миколаєва покарання, але до повного відбуття його відбуття, а також закінчилося після набрання вказаним Законом чинності (після 07 вересня 2017 року), у зв`язку з чим, відповідно до змісту положень п. "а" ст. 9, а також положень ст. 13 Законом України "Про амністію у 2016 році", амністія на ОСОБА_4 щодо покарання за цей злочин не поширюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року шести місяців від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У застосуванні до ОСОБА_4 амністії, проголошеної Законом України "Про амністію у 2016 році", на підставі п. "а" ст. 9, ст. 13 цього Закону, - відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: