Справа № 520/8155/17
Провадження № 1-кп/520/908/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000518 від 20 квітня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Котовськ Одеської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, не одруженого, на момент інкримінуємого кримінального правопорушення працював на посаді старшого слідчого відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000518 від 20 квітня 2017 року.

Від обвинуваченого надійшло клопотання про часткове скасування накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 29.04.2017 року арешту майна. В обґрунтування вимог клопотання, обвинувачений зазначає, що арешт майна було накладено з порушенням процесуального порядку, зокрема в зв`язку з не дослідженням та відповідно не відображенням в ухвалі суду всіх обставин, які впливають на зміст прийнятого рішення. Крім того, правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді застосування арешту майна не було. Також обвинувачений вказує на необґрунтованість накладення арешту майна та відсутність правових підстав для його подальшої дії.

Захисники в судовому засіданні підтримали позицію обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, в зв`язку з тим, що санкція статті передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а тому клопотання про часткове скасування арешту майна є передчасним та необґрунтованим.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступного.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2017 року, на гроші та речі, вилучені за результатом проведення огляду 27-28.04.2017 року у приміщенні службового кабінету №719, на 7-му поверсі приміщення відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області по вул. Ак. Корольова, 5, перелік яких міститься у вказаній ухвалі слідчого судді, було накладено арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді, суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею, судом, їх переконливості.

Разом з тим, обвинувачений звертається з клопотанням про часткове скасування арешту майна, зазначаючи про незаконність його накладення, вказуючи на неповноту дослідження всіх обставин при вирішенні питання про накладення арешту майна, що в свою чергу не відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Право ж надавати правову оцінку дотриманню слідчим суддею вимог процесуального та матеріального закону під час розгляду справи та при винесенні судового рішення надано суду апеляційної інстанції в порядку перегляду судового рішення, тому посилання на порушення слідчим суддею вимог діючого законодавства при вирішенні питання про арешт майна, невідповідність ухвали слідчого судді вимогам закону, у зв`язку з чим існують підстави для скасування арешту майна, фактично за змістом є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 29.04.2017 року, та їх розгляд по суті віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції.

Водночас, суд зазначає, що арешт майна ухвалою слідчого судді було накладено 29.04.2017 року, а обвинувальний акт до суду надійшов 13.07.2017 року, тобто обвинувачений та його захисники мали більше двох місяців для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції, однак цим правом не скористалися.
В частині доводів обвинуваченого про те, що арешт майна було накладено необґрунтовано та в його подальшій дії немає необхідності, суд виходить з того, що арешт майна застосовувався в зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, використання їх у доказових цілях, а також з метою забезпечення їх подальшої конфіскації, у випадку визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що слідчим суддею було встановлено в ході судового розгляду. Так, зокрема, згідно санкції ч. 3 ст. 368 КК України, як додаткове покарання, у випадку визнання особи винною у вчиненні даного кримінального правопорушення є конфіскація майна. Водночас обставин, які б вказані факти спростовували обвинуваченим в клопотанні не зазначено, а відповідних доказів до клопотання не долучено.
В цілому, суд зазначає на відсутності єдності в доводах обвинуваченого в клопотанні про часткове скасування арешту майна, оскільки обвинувачений в своєму клопотанні спочатку зазначає про відсутність правових підстав для застосування арешту майна у вказаній в клопотанні частині майна, на порушенні процесуального порядку, а потім зазначає, що на даний час відсутня потреба в перебуванні такого майна під арештом, що в свою чергу суперечить одне одному.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що обвинуваченим не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, враховуючи суперечливість такого клопотання, а також враховуючи, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, в цілях подальшого прийняття законного та справедливого судового рішення, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про часткове скасування арешту майна задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 350 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2017 року відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1