Справа № 581/587/17
Провадження № 1-кп/581/64/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
06 листопада 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м.Ромни, проживає по АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, раніше засуджувався
вироком Роменського міськрайонного суду від 23 січня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

вироком Роменського міськрайонного суду від 25 квітня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 19 липня 2016 року на підставі ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 11 липня 2016 року, невідбутий строк 10 місяців 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, 02 жовтня 2016 року близько 01 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , маючи попередню домовленість, з метрою заволодіння майном потерпілого вчинили напад на ОСОБА_7 , який повертався додому - по АДРЕСА_2 . Нанісши йому удари руками та ногами по обличчю та тулубу, звалили його на землю та переслідуючи корисливий мотив забрали з руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «NOKIA 515», з карткою пам`яті формату «micro SD», об`ємом 4 Гбайт, з сім-картками ПрАТ «МТС Україна» та ПрАТ «Київстар». Після чого залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдаши потерпілому матеріальних збитків на суму 2028 грн.

27 лютого 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 01 березня 2017 року ОСОБА_4 на строк два місяця обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього певних обов`язків.

19 червня 2017 року до Липоводолинського районного суду Сумської області надійшло вказане кримінальне провадження.

Станом на 19 серпня 2017 року не відбулося жодного судового засідання з огляду на відсутність обвинуваченого ОСОБА_4

19 серпня 2017 року прокурором заявлено клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 із метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 серпня 2017 року надано дозвіл на затримання з метою приводу до суду обвинуваченого ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено його в розшук.

Об 11 год. 40 хв. 05 листопада 2017 року ОСОБА_4 затримано працівниками Роменського ВП та 06 листопада 2017 року його доставлено до суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор обгрунтовує такими обставинами:

наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, яка доводиться протоколами допиту потерпілого, пред`явлення особи для впізнання, копіями допиту інших свідків;

спробою підозрюваного переховуватися від суду, оскільки у разі доведеності його вини йому загрожує покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, відсутні міцні соціальні зв`язки (не працює, не одружений), вчинив злочин у групі;

можливістю вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки був неодноразово засудженим та вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення;

можливістю впливати на свідків та іншого обвинуваченого, з яким тривалий час підтримував тісні дружні відносини;

можливістю знищити речові докази, оскільки під час досудового розслідування не були знайдені всі викрадені ним речі у потрепілого.

Вказує, що без ізоляції ОСОБА_4 , від суспільства неможливо запобігти вказаним ризикам, що унеможливлює застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді пояснив, що йому належним чином було оголошено про підозру у вчиненні вказаного злочину та отримано обвинувальний акт, свою вину в інкримінованому йому злочині він не визнає. Після закінчення попереднього запобіжного заходу він нічого не порушував та постійно перебував за місце свого постійного проживання по АДРЕСА_1 . Там він проживає разом зі своєю матір`ю та вітчимом. Лише у вересні 2017 року він поїхав на заробітки до м. Києва та нещодавно повернувся у м. Ромни на день народження своєї дівчини. У м. Києві він працює не офіційно різноробочим. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 в суді повідомив, що прокурор не довів у суді жодних ризиків, на які посилався у своєму клопотанні. Його підзахисний не з`являвся до суду, оскільки його жодного разу належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи в суді, поліцейські реально не виконували ухвали про привід, а обмежувалися формальними відписками. Про вказане свідчить схожість рапортів поліцейських та зазначена у них інформація, яка є суперечливою. Вказує, що ОСОБА_4 має тяжке ножове поранення, яке він отримав внаслідок вчиненого стосовно нього злочину, та лікувати яке необхідно лише вдома. У зв`язку з викладеним, просив застосувати до обвинуваченого особисте зобов`язання.

Заслухавши пояснення, дослідивши надані письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Із досліджених у судовому засіданні копій протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 , копії протоколу пред`явлення особи для впізнання, копій протоколів допиту ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 01 березня 2017 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, вбачається обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

Такий висновок грунтується й на правовій позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення від 28 жовтня 1994 року), відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Окрім обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України), суд також враховує та оцінює в сукупності обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України), зокрема:

здатність переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) - тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі встановлення його вини (від 4 до 6 років позбавлення волі), офіційно не працює, не має постійного законного джерела доходів, не одружений, очевидне ігнорування судових засідань, на що вказують наявні у матеріалах справи відомості про отримання його матір`ю судових повісток, відмова від їх отримання, а також багаторазове застовування приводу до вказаної особи та його невиконання поліцейськими з підстав відсутності обвинуваченого за місцем проживання, про що маються пояснення, як матері обвинуваченого так і його сусідів;

можливість вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) - наявність двох судимостей за ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому другий злочин вчинено під час іспитового строку, та підозра у вчиненні даного злочину під час умовно-дострокового звільнення.

Доказів існування інших зазначених у клопотанні ризиків не надано.

Крім того, пункт 5 частини 2 статті 183 КПК України передбачає застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Застосування іншого більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу не зможе унеможливити настання зазначених вище ризиків.

Із урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали до 03 січня 2018 року включно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1