Номер провадження 1-кс/643/2203/17
УХВАЛА
В ході досудового слідства за даним кримінальним провадженням встановлено, що 16.07.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладений Кредитний договір № СМ-БМЕ708/282/2008. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним договором, між ним та банком 16.07.2008 укладено Договір іпотеки № РМ-БМЕ708/282/2008, відповідно до якого для повного й своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення першого поверху № 147-10а площею 450,6 кв.м. в літ."ЗА-1", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 19.
29.04.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. та договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами.
Згідно з вищевказаними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № СМ-БМЕ708/282/2008 та договором іпотеки РМ-БМЕ708/282/2008.
Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором та договором іпотеки.
16.07.2008 у зв`язку з укладенням іпотечного договору - приватним нотаріусом ОСОБА_5 внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно записи про обтяження, якими накладено заборону на відчуження нерухомого майна, в тому числі й іпотечного.
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10.08.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху № 147-10а площею 450,6 кв.м. в літ."ЗА-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_7 .
Викладене свідчить про здійснення підроблення рішення суду і фактичне використання підробленого документу для зняття арешту з заставного майна і подальше його відчуження.
Зважаючи на вищевказане, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, з метою припинення вчинення подальших незаконних дій відносно вищевказаного майна у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на нежитлового приміщення першого поверху № 147-10а площею 450,6 кв.м. в літ."ЗА-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В суді слідчий підтримав заявлене клопотання.
Суд, розглянувши клопотання, дійшов наступного: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Метою застосування арешту, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, накладення арешту на нежитлове приміщення першого поверху № 147-10а площею 450,6 кв.м. в літ."ЗА-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в даному кримінальному провадженні не досягне жодної мети, передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, його класифікацію суд дійшов висновку, що необхідність в накладенні арешту на нежитлове приміщення відсутня.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -
В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1