Справа № 191/362/18
Провадження № 1-кп/191/35/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000478 від 11.01.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше судимий:

- 25.08.1999р. Синельниківським міським судом в Дніпропетровській області за ст.206 ч.2, ст.208, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі, 03.09.1999р. зарахований в господарче обслуговування СІЗО-1, Дніпропетровської області;

- 06.06.2000р. Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст.81 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.42 ч.3 КК України, приєднано не відбутий строк частково 6 місяців до вироку від 25.08.1999р., до відбування покарання строком 3 роки 6 місяців у виправну колонію посиленого режиму, 15.11.2000р. прибув до Жовтоводської виправної колонії № 26, звільнений 25.02.2003р. по закінченню строку відбування покарання із Жовтоводської виправної колонії № 26 до свого місця мешкання;

- 21.08.2007р. Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 29.04.2009 р. Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано не відбутий строк 3 місяці по вироку суду від 21.08.2007р., до позбавлення волі на 2 роки 3 місяці, зараховано з 16.07.2008р. по 18.07.2008р. Прибув 09.06.2009р. в Синельниківську ВК- №94, перегляд вироку 21.10.2010р. Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, постановою зараховано в строк час тримання під вартою з 30.04.2007р. по 01.08.2007р., звільнений 26.04.2011р. з Синельниківської ВК-№94 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
24.12.2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на неогородженій території залізничної станції Синельникове-2 Придніпровської залізниці, побачив вагони №61683785, №56334146 що перебували у відстої на залізничній колії № 15, будучи обізнаний, про те, що вказані вагони мають складову частину балочки авторежиму, якими можна заволодіти, після чого у нього виник умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, а саме двох балочок авторежиму з вищевказаних вагонів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, знаходячись біля вагону №61683785, з нижньої частини корпусу якого за допомогою сили рук, від`єднав металеву балочку авторежиму вагону в кількості 1 шт.

Після чого ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення двох балочок на свою користь та всупереч інтересам власника, взяв від`єднану балочку авторежиму системи вагону №61683785, та виніс вказане майно за межі залізничної станції Синельникове-2 Придніпровської залізниці, де сховав вказану деталь.

Далі, з метою викрадення другої балочки авторежиму системи вагону, ОСОБА_3 , повернувся до колії №15, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, знаходячись біля вагону №56334146, з нижньої частини корпусу вагону намагався демонтувати деталь балочки авторежиму системи вагону, але довести до кінця свої дії не зміг з причини, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений стрільцем ВОХР СК №3.

Таким чином ОСОБА_3 , міг спричинити ПАТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо «Нижньодніпровськ-вузол», матеріальний збиток, який згідно висновку експерта №33/01 від 19.01.2018р., ринкова вартість бувших у використанні балочок авторежиму, на момент вчинення кримінального правопорушення 24.12.2017р. з урахуванням фізичного зносу складає 525 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне порушення, передбачене ч.3 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на вчинення злочину, тобто не таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, зазначивши, що фактичні обставини справи щодо вчинених ним протиправних діянь відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Представник потерпілого ОСОБА_5 зазначила, що майно повернуто в повному обсязі, позов не заявлено, матеріальних збитків підприємству не завдано. Просила призначити покарання відповідно до норм діючого законодавства.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене: ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на вчинення злочину, тобто не таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, збитків не завдано.

Питання щодо речових доказів, які відповідно до постанови Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.01.2018 року, визнані такими доказами, відповідно (том 2 а.с.44,45), підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 70, 100, 118, 124, 368, 374, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцяти) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 -не обирався.

Речовий доказ - балочка авторежиму у кількості 1 шт., яка передана на відповідальне зберігання в.о. начальника ПТО «Нижньодніпровськ вузол» ОСОБА_6 повернути власнику ПАТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо «Нижньодніпровськ-вузол».

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1