Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/172/17
1-кп/291/3/18
Україна
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
21 березня 2018 року
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, працюючий учителем трудового навчання Вільнопільської ЗОШ І-ІІІ ст., інвалід третьої групи, раніше не судимого, не депутата
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , 05.11.2016 року близько 21 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з ОСОБА_10 знаходились у громадському місці, а саме біля приміщення магазину ПП «Котелянець», що розташований за адресою: Житомирська область Ружинський район с. Білилівка вул. Троїцька, де вживали спиртні напої.
У цей же день, час та у вказаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, тобто у вчиненні хуліганських дій.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_11 , ігноруючи присутність неповнолітніх громадян, які також перебували біля вказаного магазину, перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, ігноруючи норми моралі та елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, усталені правила співжиття та комунікації, повагу у ставленні членів спільноти один до одного, здійснив оголення та демонстрацію присутнім неповнолітнім особам свого статевого органу. В подальшому ОСОБА_6 з оголеним статевим органом підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в адресу якого почав виражатись нецензурними та іншими непристойними словами, чим принизив честь та гідність останнього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, не визнав , цивільний позов заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_8 також не визнав та пояснив суду: що після полювання, з ОСОБА_10 заїхали в магазин ПП Котелянець, що розташований в центрі с. Білилівка, Ружинського району, випити пива. Взяли пива у стікляних бутилках, потім ОСОБА_10 брав пиво у пластиковій бутилці. Поряд з ними за іншим столиком сиділи хлопці. Будь якого конфлікту між ними та хлопцями не було. Коли він пішов в туалет, хлопці, які були неподалік, серед яких був потерпілий ОСОБА_7 почали сміятись з нього і знімати на телефон, коли він справляв нужду. Повертаючись до столика, він під час руху застібав шіріньку, так як у нього заїв замок.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, вина обвинуваченого доводиться іншими доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового розгляду показав, що подія відбулася 05 листопада 2016 р., він разом із ОСОБА_12 були на спортмайданчику. Приблизно о 20 год. вечора пішли до магазину ПП «Котелянець», який знаходиться в центрі с. Білилівка Ружинського району. Бачили, як 2 чоловіки, яких вони на той час не знали, а саме обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , сиділи в бесідці та розпивали спиртне. У магазині він з товарищем замовили каву і присіли неподалік магазину під накриттям за столиком. Там сиділа ще якась компанія, хто саме не знає. Потім бачив, як обвинувачений ОСОБА_6 пішов справляти свої природні потреби. Приблизно через 3-5 хв. ОСОБА_6 до їхнього столика з оголеним статевим органом. І звернувся до нього зі словами: «Мені ширінку застібати чи розстібати?». На що він відповів: «Що хочете , те і робіть». ОСОБА_13 пропонував йому інтимний зв`язок і виражався нецензурними словами. Потім ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_14 і також пропонував інтимний зв`язок. На що ОСОБА_15 відповів: «Я ж не дівчина». ОСОБА_13 сказав: «А хлопців що не можна?» .Свідками події ще був ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 був далі у бесідці. З поведінки ОСОБА_13 і ОСОБА_18 було видно, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Після цієї події пішов додому і розповів своїй матері про те, що сталося.
-показами законного представника потерпілого ОСОБА_8 , яка під час судового розгляду показала, що 5 числа восени (місяця не пам`ятає) 2016 року, близько 10 год. вечора, її син ОСОБА_19 , прийшов додому і розповів про те, що дядько, якого він не знає, яким в подальшому виявився обвинувачений ОСОБА_20 показував оголений статевий орган, виражався нецензурную лайкою та пропонував йому інтимний зв`язок. Наступного дня вранці розповіла чоловікові. Син пережив великий стрес, з цього і заявлений цивільний позов на 40 тис. грн.Цивільний позов заявлений до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої її синові підтримую повністю, з підстав викладених у позовній заяві. Щодо міри покарання, просить застосувати вищу міру покарання, яка передбачена статтею закону.
-неповнолітній свідок ОСОБА_21 , під час судового розгляду показав, що в 2016 році, точного числа не пам`ятає, він разом із ОСОБА_22 пішли до магазину ПП «Котелянець», що в с. Білилівка Ружинського району. Бачив, як біля магазину якісь чоловіки сиділи в бесідці. Він разом із ОСОБА_23 купили маккаву і вийшли з- під накриття за столик, де сиділи ОСОБА_19 та ОСОБА_15 . Потім до них підійшов один з тих чоловіків, які сиділи в бесідці, яким виявився ОСОБА_6 , і будучи з розстібнутою ширінкою звернувся до ОСОБА_24 , чи йому ширінку застібати чи розстібати. На що ОСОБА_25 відповів: «Що хочете, те і робіть». Чоловік виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_26 . Після цього підійшов ще один чоловік, якого він не знає, і щось пропонував ОСОБА_27 . На що останній відповів: « Ви ж бачите, я хлопець, а не дівчина». Потім ОСОБА_28 почав відходив, а чоловік хотів його наздоганяти і кинув у нього пластиковою бутилкою з-під пива. Вся подія тривала близько 15 хв. Після чого, вони відійшли, а чоловіки сіли в білий автомобіль і поїхали. По зовнішньому вигляді було видно, що чоловіки п`яні.
- свідок ОСОБА_29 , в судовому засіданні показала, що восени 2016 року (точного числа не пам`ятає) , її син ОСОБА_16 прийшов додому знервований, нічого не розповідав. На наступний день, ввечері, розповів, що якийсь чоловік підходив з розстібнутою ширінкою. Показував запис на мобільному телефоні. З нього чутно п`яні розмови, сміх дітей. Вказаним чоловіком був ОСОБА_6
- свідок ОСОБА_30 , в судовому засіданні показала, що вона є класним керівником потерпілого ОСОБА_24 , який закінчив 9 класів. ОСОБА_25 і ОСОБА_28 підтримують дружні відносини, у класі користуються авторитетом, захоплюються спортом. Характеризуються з позитивної сторони.
- неповнолітній свідок ОСОБА_15 , під час судового розгляду показав, що він 05.11.2016 року разом з ОСОБА_31 ішли із турніків. Близько 21 години, зайшли до магазину ПП Котелянець, яке знаходиться в с.Білилівка, купили собі маккофе і силі за столик,неподалік сидів обвинувачений ОСОБА_13 пив пиво,а потім пішов він у туалет і повернувся до нас із відкритою ширінькою, і сказав:зараз всуну тобі. Я зробив йому зауваження, і хтось із цих присутніх чоловіків кинув по мені бутилкою із під пива. Обвинувачений виражався до нас нецинзурною лайкою і був разом із ОСОБА_18 у станні алкогольного спяніння. Ця подія тривала 10-15 хвилин. ОСОБА_32 записував на диктофон.
- свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні показав, що 05.11.2016 року я із ОСОБА_13 сиділи пили пиво, ОСОБА_13 пішов у туалет, неподалік сиділи хлопці,які почали з нього сміятися, нічого кримінального там не сталося. З обвинуваченим я товаришую,а з полтерпілим живу в одному силі. Пили пиво у бесідці,неповнолітні сиділи від нас метрів десять. Випили по бутилці пива Чернігівське 0,5 л. Дітей було троє і ОСОБА_13 сказав до неповнолітніх: натягнути тебе, статевий орган я небачив, тобто незвертав уваги. Хлопці сміялись із слів ОСОБА_13 , і я також говорив такі слава. По кому кидав бутилкою неповню, ОСОБА_13 пив тільки пиво. Сміялись із ОСОБА_13 бо у нього була розтібана ширінька.
- свідок ОСОБА_33 , в судовому засіданні показала, що я була на роботі у ПП Котелянець, перші заходили діти ОСОБА_25 , ОСОБА_34 . Потім до магазину зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_35 якого вона знає. Діти купляли каву і насіння, ОСОБА_13 із ОСОБА_18 брали пиво міцьне і просте. Приблизно годину усі сиділи, суперечки і крики я нечула. ОСОБА_13 і ОСОБА_18 були на підпитку.
Окрім показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доводиться також дослідженими під час судового засідання письмовими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2016 року, яка надійшла від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_36 , щодо вчинення по відношенню до його сина ОСОБА_7 неправомірних дій зі сторони ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події від 24.11.2016 р. під час якого оглянуто територію магазину ПП « Котелянець « по вул.Троїцькій, в с.Білилівка Ружинського району, Житомирської області де з показів потерпілого та свідків вчинялися хуліганські дії ОСОБА_6
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_7 під час якого останій розказав та показав на місці територію магазину ПП « Котелянець « де по відношенню до нього вчинялися хуліганські дії зі сторони ОСОБА_6
- прослуховуванням під час судового розгляду диском CD-R із записом від 05.11.2016 року в якому відображено слова обвинуваченого ОСОБА_6 в адресу неповнолітніх.
Оцінивши зібранні по справі доказив їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена та кваліфікує його дії за ст. 296 ч.1 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а саме, що ним вчинено злочини невеликої тяжкості.
З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що він має постійне місце проживання, є інвалідом третьої групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на обліку в органі пробації не значиться, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка б помякшувала покарання, у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, є інвалідом третьої групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його відношення до вчиненого, поведінку під час судового слідства, суд знаходить можливим призначити ОСОБА_6 покарання, що передбачено санкцією ч.1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обовязків передбачених ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і породження вчинення його нових злочинів.
Незважаючи на невизнання своєї вини в інкримінованому йому злочинні, обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду заявив клопотання про застосування відносно нього п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом він є інвалідом третьої групи.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпілий ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_8 при вирішенні питання щодо застосування амністії відносно обвинуваченого поклалися на розсуд суду. Представник потерпілого не заперечував щодо застосування амністії відносно обвинуваченого.
Як визначено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Законупоширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання цим законом чинності включно.
Відповідно до вимог п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України які на момент вчинення злочину були інвалідами третьої групи.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі.
Згідност. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день його у встновленому порядку визнанно інвалідом третьої групи.
Таким чином, ОСОБА_6 відноситься до осіб, які підпадають під дію п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_6 , судом не встановлені.
Клопотання про застосування положень про амністію ініціював сам ОСОБА_6 - подав письмову заяву. Воно підтримане його захисником ОСОБА_5 . Прокурор заперечень не мав.
Наслідки застосування амністії ОСОБА_6 судом роз`яснені.
Враховуючи, що ОСОБА_6 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» він був і є інвалідом третьої групи, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році`поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення останнього від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання ОСОБА_6 про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
Згідно змісту ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода завдана особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги наявність такої шкоди, тобто що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 заподіяно потерпілому ОСОБА_7 душевних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, в приниженні його честі та гідності. А тому, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе цивільний позов в частині відшкодування заподіяної потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди задовольнити частково, на суму 5000 гривень, яка є необхідною і достатньою для відновлення його нормальних життєвих звязків, а в решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Речові докази по справі вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного, керуючись п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки:
- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі пункту « г » ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази по справі: диск CD-R, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 5000 (пять тисяч) гривень моральної шкоди.
В решті позову відмовити.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_6 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Житомирської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1 .