490/7646/16-к
н/п 1-кп/490/607/2017

У Х В А Л А
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 12.10.1983 року Центральним районним судом м.Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.17, ч.3 ст.140 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі; - 20.12.1990 Красноперекопським районним судом АР Крим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.81 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 05.07.1996 Вознесенським районним судом Миколаївської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.215-3 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; - 05.05.1999 року Заводським районним судом м.Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.17, ч.1 ст.81 КК України (в ред. 1960 року) до 9 місяців виправних робіт з відрахуванням 15% в дохід держави; - 16.07.2007 року Центральним районним судом м.Миколаєва за вчинення кримінальних правопорушеннь передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; - 26.09.2008 року Центральним районним судом м.Миколаєва за вчинення кримінальних правопорушеннь передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 16 грудня 2017 року.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , вказала, що на його думку ризики, задля запобігання яких до останнього нього застосовано вказаний запобіжний захід станом на теперішній час зменшилися, а тому вважає, що продовження вказаного запобіжного заходу є безпідставним. В зв`язку з чим захисник просив суд застосуватидо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор вважала за доцільне подальше утримання обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_5 проти клопотання захисника заперечувала, просила запобіжний захід обвинуваченому не змінювати.
Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
На даний час прокурор відмовилась від підтримання обвинувачення за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та змінила обвинувачення з ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 162 КК України.
Потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що згодна із прокурорм, не має наміру підтримувати обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України.
Потерпілій ОСОБА_8 судом надіслано змінений обвинувальний акт із роз`ясненням про те, що вона має право після відмови прокурора від підтримання обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України, самостійно підтримувати вкаазне обвинувачення у суді. Однак, на день розгляду справи, дані про отримання потерпілою листа суду відсутні.
Санкція ч.1 ст. 162 КК України передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі строком до 3 років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції до 18.05.2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до спіівдношення, визначеного абзацом першим цієї частини, 2) визначений відповідно до п.1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч.1 цієї статті.
У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину, у якому підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається у тому числі на стадії судового розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 18.05.2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 утримується в Миколаївському слідчому ізоляторі під вартою з 24.11.2016 року, тобто 1 рік 5 днів. Станом на 20.06.2017 року, у перерахунку один день позбавлення волі за 2 дні попереднього ув`язнення, строк попереднього ув`язнення становить 06 місяців 26 днів, що відповідає триманню під вартою 1 рік 1 місяць 22 дні. А за період з 21.06.2017 року по 29.11.2017 року - 5 місяців 8 днів, а всього - 1 рік 7 місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 72 КПК України, одному дню позбавленню волі відповідають 2 дні обмеженя волі.
З огляду на наведені вище фактичні обставини та положення Кримінально Кодексу України, ступінь ризиків переховування ОСОБА_3 від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за злочин, в якому обвинувачується станом на теперішній час істотно зменшився.
Та зважаючи, що у теперішній час ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за який не передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому виходячи зі змісту ст.ст.181, 183 КПК України, застосування до нього таких запобіжних заходів як тримання під вартою і домашній арешт є неприпустимим. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне змінити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
За вказаних обставин суд вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню. Через вказані обставини у клопотанні прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 183, 194, 199 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 змінити на особисте зобов`язання.
У зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на період судового провадження на підставі обвинувального акту покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки :

- з`являтися за першою вимогою суду у судові засідання по даному кримінальному провадженню;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну місця проживання.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1