н/п 1-кп/640/209/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
встановив:
01.09.2016р. близько о 19:00 години, ОСОБА_7 , знаходячись на дитячій площадці, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Наталії Ужвій 62, на грунті неприязнених відносин, з раніше знайомою громадянкою ОСОБА_4 , діючи умисно та маючи намір на спричинені тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, штовхнула останню рукою в плече внаслідок чого потерпіла ОСОБА_8 впала на асфальтне покриття, після чого ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії схопила потерпілу ОСОБА_9 рукою за волосся, після чого завдала руками та ногами не менше 5 ударів по тулубу, 2 удари в область голови, після чого хапала потерпілу за руки.
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 5002-Ая//6 від 02 вересня 2016 року, потерпілій ОСОБА_10 спричинені наступні тілесні ушкодження: садно на тлі синця на голові, синець на голові, синці на руках, синець на шиї, синець на правій сідниці, синці в пахових ділянках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 показала, що її колишній чоловік ОСОБА_11 проживає разом із ОСОБА_4 . ЇЇ сина ОСОБА_12 колишній чоловік забрав до себе, не пускає до неї, з цього приводу у них виникали конфлікти, на теперішній час триває суд стосовно визначення місця проживання дитини. 01.09.2017р. їй повідомили, що її син перебуває на дитячій площадці біля б. АДРЕСА_2 . Вона прийшла на площадку щоб побачитися із сином. Взяла сина за руку, вони сіли на лавці, спілкувались. В цей час вийшла ОСОБА_4 підійшла до них, стала казати ОСОБА_13 йти додому, її почала ображати намагалась нанести їй удар. У них почалась бійка, внаслідок якої вони впали на землю. В цей час підбіг чоловік їх розняв. Вона ногами ОСОБА_4 не била, умислу на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень у неї не було.
Вина ОСОБА_7 у скоєні злочину підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.
Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 до відділу поліції від 02.09.2016р., яка зареєстрована в ЄРДР, відповідно до якої вона повідомляє про те, що ОСОБА_7 01.09.2016р. по АДРЕСА_2 спричинила їй тілесні ушкодження. (а.с.36-37, 134 )
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 згідно яких вона 01.09.2016р. близько 19:00 годин вийшла у двір будинку по АДРЕСА_2 . У дворі побачила раніше знайому обвинувачену , яка сиділа на лавці із своїм сином ОСОБА_13 , тримала його, не давала йому піти, ОСОБА_13 плакав. Вона підійшла до них сказала ОСОБА_13 не плакати, в цей час обвинувачена встала з лавки, ОСОБА_13 відштовхнула та нанесла їй удар в плече, внаслідок чого вона упала на асфальтове покриття, після чого схопила її рукою за волосся та почала бити її руками та ногами в область тулуба не менше 5 ударів , 2 удари в область голови, хапала її за руки, схопила за шию, почала здавлювати. Потім підбіг ОСОБА_14 відтягнув обвинувачену. Під час того, як обвинувачена її били, вона не захищалась, а лише прикривала руками обличчя. Також повідомила, що її чоловік є колишнім чоловіком обвинуваченої, у них є спільна дитина ОСОБА_12 , який проживає із ним, оскільки жити із матір`ю не хоче.
За даними протоколу слідчого експерименту потерпіла розказала та показала, як 01.09.2016р. близько 19:00 год. обвинувачена повалила її на асфальтове покриття, почала ногами та руками наносити удари.
За висновками судово-медичних експертиз №№5002-Ая/16, 5213-Ая/16 ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: садно на тлі синця на голові, синець на голові, синці на руках, синець на шиї, синець на праві сідниці, синці в пахових ділянках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення, за винятком садна на тлі синця, яке утворилися за механізмом удар-здавлення-ковзання, та могли бути отримані за 1 добу до огляду (огляд проведений 02.09.2016р.), що підтверджується виглядом, характером ушкоджень і кольором синці.
Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень, які були виявлені у гр. ОСОБА_4 в ділянках: в лобній ділянці, на нижньому повіці правого ока з переходом в праву скулову ділянку, та в ділянці паху при обставинах на які посилається під час слідчого експерименту гр. ОСОБА_15 .
Враховуючи кількість та локалізацію зовнішніх ушкоджень, розташованих у різних анатомічних ділянках та площинах тіла гр-ки ОСОБА_16 , можливість їхнього утворення внаслідок одноразового падіння потерпілої на площину (тобто «з висоти власного зросту «), виключається.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких останній підтвердив, що раніше між його колишньою дружиною ОСОБА_7 та дійсною дружиною ОСОБА_4 , виникали конфлікти. Конфлікт який відбувся 01.09.2016р. він не бачив, однак в той день після конфлікту бачив у ОСОБА_4 на обличчі пошкодження.
Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які узгоджуються між собою, відповідно до яких вони 01.09.2017р. були на дитячій площадці біля б. АДРЕСА_2 . Потерпілу та обвинувачену знають, оскільки проживають рядом та у них діти одного віку, із їх сином. У вечірній час близько 19:00 год. бачили як ОСОБА_7 сиділа на лавці із своїм сином ОСОБА_13 , утримувала його, оскільки син хотів піти. До них підійшла ОСОБА_4 , між ними була розмова на підвищених тонах (слова не чули) , потім ОСОБА_11 ударила ОСОБА_4 в ліве плече, остання впала, ОСОБА_11 почала наносити удари ОСОБА_4 , остання прикривала обличчя руками. Також свідок ОСОБА_14 вказав, що ОСОБА_7 била ОСОБА_4 ногами та руками по тулубу та голові, ударів було близько 6, він підбіг та розняв їх. ОСОБА_17 також повідомила, що чула раніше про конфлікти між потерпілою та обвинуваченою.
Показаннями малолітнього свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких він проживає разом із батьком ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_18 . 01.09.2016р. він перебував на дитячій площадці по вул.Наталії Ужвій, гуляв із ОСОБА_19 та іншими друзями. В цей час до нього підійшла його матір ОСОБА_7 , схопила його за руку та посадили разом із собою на лавку. Він не хотів сидіти з нею, виривався, почав плакати. В цей час на вулицю вийшла ОСОБА_4 підійшла до них, сказала, що б він не плакав. В цей час його матір відштовхнула його та накинулась на ОСОБА_4 , почала її бити, ОСОБА_4 впала, мати продовжувала бити ОСОБА_4 , в цей час підбіг батько його друга та відтягнув його мати.
Показаннями малолітнього свідка ОСОБА_20 , за якими він проживає разом із матір`ю- ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 01.09.2016р. коли він разом із ОСОБА_19 та друзями перебував на площадці, підійшла мати ОСОБА_19 ОСОБА_7 , схопила його та посадила разом із собою на лавку. Герман не хотів бути із матір`ю, виривався та плакав. В цей час на вулицю вийшла його матір - ОСОБА_4 , підійшла до ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , остання відштовхнула ОСОБА_13 та накинулась на його матір, почала її бити руками та ногами, поки чоловік (батько його друга) не відтягнув ОСОБА_7 . У його матері була розбита брів, її відвезли до лікарні.
Приведені докази свідчать про умисні дії обвинуваченої на завдання потерпілій тілесних ушкоджень, внаслідок неприязнених відносин, які є триваючими (а не раптово виниклими, як вказано в обвинувальному акті), виниклих на грунті спілкування обвинуваченої та потерпілої із ОСОБА_11 та проживання ОСОБА_12 .
Суд виключає з обвинувального акту посилання, що обвинувачена схопила потерпілу ОСОБА_9 за шию та почала здавлювати її руками, оскільки механізму цього здавлення потерпіла під час слідчого експерименту не показала. Допитані свідки вказану обставину не підтвердили.
Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчинені злочину та кваліфікує її дії за ч. 1 ст.125 КК України, тобто нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.
Як особа ОСОБА_7 : має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, з 17.10.2016р. працює продавцем у ФОП ОСОБА_21 , за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судима, розлучена, має малолітнього сина ОСОБА_22 .
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винної, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої і вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції встановленої ч.1 ст. 125 КК у вигляді громадських робіт.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що злочином вчиненим ОСОБА_7 їй спричинені фізичні та моральні страждання, змінився звичайний уклад її життя. Обвинувачена побила її на очах у дітей, чим принизила її гідність. Також в цей час вона була вагітна і її побиття добавило їй хвилювання за майбутню дитину.
Обвинувачена позов не визнала.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Внаслідок вчиненого обвинуваченою злочину, потерпіла отримала тілесні ушкодження, тобто вона зазнала фізичних та моральних страждань внаслідок пошкодження її здоров`я. В неї змінився звичайний уклад життя, вона вимушена витрачати додаткові зусилля для захисту своїх прав.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність спричиненої позивачці внаслідок злочину моральної шкоди, однак при визначені її розміру суд виходить з конкретних обставин справи, характеру спричинених їй моральних страждань, їх наслідки й інших негативних впливів, а також виходить з принципів розумності та справедливості, визначає розмір такої шкоди в сумі 6000 грн., відшкодування яких покладає на обвинувачену.
За ч.1 ст. 124 КК України уразі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
За п.1 ч.1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу.
Як свідчать матеріали справи потерпілій під час судового розгляду надавав допомогу адвокат ОСОБА_5 , на підставі договору від 16.11.2016р. Адвокат приймав участь у судових засідання як представник потерпілої і як представник цивільного позивача. За надані послуги потерпіла сплатила адвокату 4000 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.38)
Враховуючи ухвалення обвинувального вироку, підтвердження здійснення процесуальних витрат потерпілою, суд стягує з обвинуваченої на користь потерпілої 4000 грн. витрачені нею на правову допомогу. .
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016р.» Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обвинувачена у судовому засіданні повідомили, про свою згоду на застосування до неї ЗУ «Про амністію у 2016р.»
Враховуючи наявність у обвинуваченої малолітньої дитини та її згоду на застосування амністії, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
засудив :
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком 60 годин.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 6000 грн. В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 6000грн.28 коп.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1