Справа № 158/448/18
Провадження № 1-кс/0158/136/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю начальника Ківерцівського відділу

Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3

розглянувши клопотання начальника Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 00000026 від 22.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

в с т а н о в и в :

26.02.2018 року до Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася начальник Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000026 від 22.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи клопотання тим, що 21.02.2018 року близько 12 год. на перехресті вулиць Чкалова та Київська в м. Ківерці, відбулась дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля марки «Мерседес Віто» р.н. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 , та спец автомобіля ГКНП у Волинській області марки «Рено Мастер» р.н. « НОМЕР_2 », який рухався з увімкненими проблисковими маячками та звуковою сиреною, під керуванням ОСОБА_5 . Водії вказаних транспортних засобі отримали тілесні ушкодження.

22.02.2018 року дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000026 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 21.02.2018 року, який проводився на перехресті вулиць Чкалова та Київська в м. Ківерці, було вилучено автомобілі марки «Мерседес Віто» р.н. НОМЕР_1 та «Рено Мастер» р.н. НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «Мерседес Віто», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 .

21.02.2018 року вищевказані транспортні засоби передано на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області за адресою: м. Ківерці, вул. Залізнична, 52.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що в ході розслідування даного кримінального провадження є необхідність зберегти даний речовий доказ, оскільки на ньому можуть зберігатись сліди злочину.

В судовому засіданні начальник Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримала подане клопотання з підстав у ньому наведених.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторони обвинувачення та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, встановив, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 00000026 від 22.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання на майданчику тимчасово тримання транспортних засобів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вищевказаний автомобіль.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Віто» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 та належний ОСОБА_6 , який було вилучено начальником Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 21.02.2018 року під час проведення огляду місця події на відкритій території перехрестя вулиць Чкалова та Київська в м. Ківерці, Волинської області, та який згідно постанови від 22.02.2018 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, та перебуває на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ківерцівського ВП за адресою: м. Ківерці, вул. Залізнична, 52.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1