Ухвала
Іменем України
26 грудня 2017 р.

м. Київ
справа № 548/1442/16-к
провадження № 51-150 ск 17
Верховний Суд колегією суддів першої палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Полтавської області на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

встановив:

вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 червня 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Новооріхівки Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 05.04.2017 вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч.1 ст.357, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч. 1 ст.72, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк шість років без конфіскації майна,

засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців; за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців з конфіскацією всього майна, а на підставі частин 1-3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців з конфіскацією всього майна.

В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зараховано строк тримання під вартою в цьому кримінальному провадженні (попереднього ув`язнення) з 1 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року (включно) та з 2 грудня 2016 року по 21 травня 2017 року, зарахувавши цей строк відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженку м. Києва, мешканку
АДРЕСА_2 , раніше
несудиму,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням статті 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням упродовж дворічного іспитового строку та покладенням на неї відповідно до ст. 76 КК України таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком ухвалено рішення щодо цивільного позову, речових доказів та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 вересня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Згідно з копіями доданих до касаційної скарги судових рішень, ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 2 березня 2016 року о 16 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману зайшов до магазину ДП «Дитячі продукти» ТОВ «Марінтіс ЛТД», розташованого в м. Хорол Полтавської області по вул. Молодіжній, 8а.

Знаходячись у приміщені цього магазину, ОСОБА_4 , за встановлених судом обставин, замовив продавцю ОСОБА_6 товари на загальну суму 470 грн 96 коп., передав їх своєму знайомому ОСОБА_7 , котрий перебував у магазині, та сказав йому виходити з магазину з товаром, запевнивши останнього та продавця, що розрахується за товар. Після цього ОСОБА_4 повідомив продавцю ОСОБА_6 , що він візьме банківську картку у ОСОБА_7 для проведення розрахунку за товари, вийшов з магазину та зник з місця вчинення злочину, не розрахувавшись за товар, якими розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав ДП «Дитячі продукти» ТОВ «Марінтіс ЛТД» майнової шкоди на загальну суму 470 грн 96 коп.

31 липня 2016 року о 20 годин 30 хвилин у с. Дації Хорольського району Полтавської області ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння чужим майном вчинили напад на ОСОБА_8 у його автомобілі «Оpel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 ., коли той надавав їм послуги перевезення, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

У ході розбою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали ОСОБА_8 не менше 16 ударів ножом і пустою скляною пляшкою з-під пива в різні ділянки голови та тулуба, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, та заволоділи його майном на загальну суму 1087 гривень 40 копійок.

У касаційній скарзі заступник прокурора Полтавської області (далі прокурор) просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний розгляд мав би проводитися за участю обвинуваченої ОСОБА_5 , її законного представника та захисника, участь яких, на думку прокурора, була обов`язковою.

19 грудня 2017 року прокурор подав до Верховного Суду зміни до касаційної скарги, які надійшли в межах строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У змінах до касаційної скарги прокурор просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_4 в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не в повній мірі врахували дані про особу ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, вчинив кримінальні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність жодної обставини, яка пом`якшує покарання.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, а також кваліфікація дій засуджених в касаційній скарзі прокурором не оспорюються та не заперечуються.

Перевіркою доданих до касаційної скарги судових рішень убачається, що доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_4 покарання є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, дані про його особу, який посередньо характеризується за місцем проживання, має судимості, а також обставини, що обтяжують покарання.

Водночас суд врахував те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, стан його здоров`я, заяву представника потерпілого ОСОБА_9 про відсутність майнових претензій до ОСОБА_4 за епізодом вчинення шахрайства.

З призначеним ОСОБА_4 судом першої інстанції розміром покарання погодився й суд апеляційної інстанції, який визнав доводи апеляційної скарги прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області про м`якість призначеного ОСОБА_4 покарання, безпідставними. Зокрема, апеляційним судом додатково зазначено те, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину.

Ураховуючи наведене, призначене ОСОБА_4 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до ч. 4 ст. 401 та ч. 4 ст. 405 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання. Лише у таких випадках, у разі неприбуття в судове засідання цих учасників кримінального провадження, апеляційний розгляд відкладається.

Як убачається зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції, апеляційний розгляд здійснювався за апеляційними скаргами прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, який просив переглянути вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в зв`язку з м`якістю призначеного йому покарання, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_10 .

Вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в апеляційному порядку не оскаржувався, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду. Суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь обвинуваченої ОСОБА_5 в апеляційному розгляді, а також не проводив повторного чи нового дослідження обставин, встановлених судом першої інстанції.

З огляду на те, що участь обвинуваченої ОСОБА_5 , її законного представника та захисника в апеляційному розгляді були не обов`язковими, неприбуття їх в судове засідання не перешкоджало проведенню розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Отже, доводи касаційної скарги прокурора про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону в зв`язку з тим, що апеляційний розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 , її законного представника та захисника, участь яких, на думку прокурора, була обов`язковою, є безпідставними.

Згідно зі статтею 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги прокурора з мотивів, наведених у ній, немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Полтавської області на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3