Справа № 308/9653/17
У Х В А Л А
Іменем україни
27.10.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ у Закарпатській області ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, а також зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ у Закарпатській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скарга мотивована тим, що 26 вересня 2017 р. зранку на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2017 р. співробітниками СВ УСБУ у Закарпатській обл. був проведений обшук в робочому кабінеті ОСОБА_4 , під час якого було вилучено ряд робочих документів - бланки довіреностей, бланки заяв, рахунки, сертифікати відповідності, та власний ноутбук марки «LENOVO» за номером МР - 31 АКМ 13/03.
Вказує, що частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, якої було вилучено.
Зазначає, що під час допиту 28.09.2017 р. було подано старшому слідчому в ОВС 1 відділення СВ УСБУ ОСОБА_5 клопотання, за яким просили негайно повернути тимчасово вилучені під час обшуку речі і документи у зв`язку з тим, що у встановлений коментованим процесуальним законом строк ні слідчий, ні прокурор не звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про арешт цього вилученого майна. Однак, в порушення коментованої норми, до цього часу слідчий так і не повернув вилучені речі та документи.
Вказує, що частина 2 ст. 168 КПК України встановлює можливість здійснення тимчасового вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Також зазначає, що ухвалою Ужгородського міськраойнного суду від 13.09.2017 р. слідчим дозволено провести обшук з метою відшукання та вилучення документів. Суд в своєму рішенні про дозвіл на обшук керувався приписами ст. 233-235, ст. 237 КПК України, а не приписами ст. ст. 168, 169 КПК України. В ухвалі суду не було зазначено дозволу на вилучення конкретних документів чи конкретного ідентифікованого пристрою з категорії електронних систем, яким є ноутбук ОСОБА_4 , тому слідчий не мав повноважень вилучати саме цей ноутбук, оскільки він не був зазначений в ухвалі суду.
З врахуванням наведеного, на підставі ст. ст. 171, 303 КПК України скаржик просить ухвалити рішення, за яким зобов`язати старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ ОСОБА_5 негайно повернути ОСОБА_4 всі документи та все тимчасово вилучене за протоколом обшуку від 26.09.2017 р. майно.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свою скаргу з наведених у ній підстав. Крім того, подала для долучення до скарги копію постанови про розгляд клопотання від 29 вересня 2017 року, згідно з якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про негайне повернення тимчасово вилученого майна, а саме усіх документів та предметів, вилучених у ході обшуку від 26.09.2017 року, слідчим ОСОБА_6 відмовлено.
У судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні становлено, що 26 вересня 2017 року проведено обшук в робочому кабінеті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000009.
Обшук було проведено старшим слідчим в ОВС 1 відділення СВ УСБУ у Закарпатській області - ОСОБА_5 .
При цьому, у ході проведення обшуку було вилучено майно, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, а тому дане майно є тимчасово вилученим майном, на яке не було накладено арешт у відповідності до положень КПК України.
Згідно зі ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі повязаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставлянням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стаття 169 цього Кодексу, в свою чергу, визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Частина 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
Частиною 6 ст. 173 КПК України визначено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
З матріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 зверталася до слідчого із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією клопотання від 28.09.2017 року, яку отримано слідчим ОСОБА_6 28.09.2017 року, у задоволенні якого було відмовлено відповідною постановою слідчого.
В рамках кримінального провадження № 000009на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2017 року у робочому кабінеті ОСОБА_4 за адресою: м. Тячів, вул. Армійська, 147, було проведено обшук, в ході якого було вилучено речі, які скаржник вважає тимчасово вилученими, а тому такими, що підлягають поверненню йому.
Згідно з іст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Вказані принципи також визначені й в інших правових нормах, які регулюють право власності, з яких також вбачається, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2017 року, ноутбук марки «LENOVO» за номером МР - 31 АКМ 13/03, а також бланки довіреностей - 6 шт., бланки накладних - 2 арк., бланки заяв - 40 шт., рахунків - 39 шт., сертифікатів - 20 аркушів. не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном.
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Отже вказане майно підлягає поверненню скаржнику, оскільки правові підстави для його подальшого утримання відсутні і неповернення такого майна є порушенням вимог кримінально-процесуального закону з боку слідчого, який здійснює розслідування кримінального провадження.
У судовому засіданні 27.10.2017 року суд на підставі ст. 376 КПК України обмежився складанням і оголошенням його резолютивної частини, час оголошення повного тексту ухвали визначено о 08.15 год. 30.10.2017 року.
Керуючись ст. ст. 167-169, 171 -173, 236, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ у Закарпатській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ у Закарпатській області ОСОБА_5 повернути володільцю - ОСОБА_4 всі документи та все тимчасово вилучене за протоколом обшуку від 26.09.2017 року майно, а саме, ноутбук марки «LENOVO» № МР - 31 АКМ 13/03, бланки довіреностей - 6 шт., бланки накладних - 2 арк., бланки заяв - 40 шт., рахунків - 39 шт., сертифікатів - 20 аркушів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1