Справа № 314/705/18
Провадження № 1-в/314/473/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», який відбуває за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.12.2017 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.04.2016 року призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. За епізодами від 07.05.2016 року, 08.05.2016 року та 15.05.2016 року визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з 10.06.2016 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 30.07.2016 року по 13.09.2016 року включно та з 23.02.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 10.06.2016 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання».
Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив задовольнити.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні покладався на розсуд суду.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого та зазначив, що закон, на який посилається засуджений, втратив чинність, тому немає підстав для задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників процесів, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII викладено у новій редакції ч. 5ст. 72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Прикінцевих положеньцього Закону, його положення застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.12.2017 року, який 23.01.2018 року набрав законної сили. Згідно даного вироку суду, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.07.2016 року (день прибуття до Вільнянського СІЗО за ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.07.2016 року про переведення у зв`язку з участю в кримінальному провадженні) по 13.09.2016 року (день оголошення вироку Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.09.2016 року) та з 23.02.2017 року (день обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 23.02.2017 року) по 20.06.2017 року.
Крім того, з досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 у період з 21.06.2017 року до 23.01.2018 року, утримувався під вартою.
ОСОБА_3 злочини було вчинено 02.03.2016 року, 23.04.2016 року, 07.05.2016 року та 15.05.2016 року, відповідно, на останнього розповсюджувалась дія положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції, визначеній Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». За змістом цього закону строк попереднього ув`язнення зараховувався до строку покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч. 5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.
Наведене вказує на те, що Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII було погіршено становище обвинувачених (засуджених), щодо яких застосовувалось попереднє ув`язнення і яким призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки їм до строку відбутого покарання став зараховуватись менший проміжок часу, ніж під час дії Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII.
Оскільки, як Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, так і ч. 5 ст. 72 КК України є законом про кримінальну відповідальність і ними погіршується становище обвинуваченого (засудженого), то вони не поширюються на осіб, які вчинили злочин до 21.06.2017 року. Наведене вказує на те, що особам, які вчинили злочин до 21.06.2017 року увесь строк попереднього ув`язнення зараховується до строку призначеного покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Приписи частини першої статті 5 Кодексу 2001 року розвивають положення частини першої статті 58 Конституції України, а саме: "Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість". Водночас, частиною другою статті 5 Кодексу 2001 року передбачено: "Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі".
Зазначені положення кримінального кодексу щодо законів, які мають зворотну дію в часі, узгоджуються з міжнародно-правовими актами з цього питання. Так, у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права визначено: якщо після вчинення злочину законом встановлюється більш м`яке покарання, дія цього закону поширюється на даного злочинця (пункт 1 статті 15). У Резолюції 1984/50 Економічної і ОСОБА_4Соціальної Ради ООН "Заходи, що гарантують захист прав тих, хто засуджений до страти" від 25 травня 1984 року закріплено, що якщо після вчинення злочину були внесені зміни до законодавства, які передбачають більш м`які міри покарання, то вони повинні поширюватися й на правопорушника, який вчинив цей злочин (пункт 2).
Згідно зі статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року особі не може призначатися покарання, суворіше від того, яке застосовувалося на час вчинення кримінального правопорушення. Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є важливою частиною принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, що в разі наявності відмінностей між діючим на час вчинення злочину кримінальним законом та кримінальним законом, що набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди повинні застосовувати той закон, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі "Скоппола проти Італії" від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).
Конституційний Суд України, розглядаючи конституційне подання Верховного Суду України та конституційне звернення громадянина ОСОБА_6 , звернув зокрема увагу на те, що Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58). Вказані положення Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначив Конституційний Суд України, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі). (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України та за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 про офіційне тлумачення положень Кримінального кодексу України 1960 року із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України" від 22 лютого 2000 року N 1483-III, щодо їх дії в часі у взаємозв`язку із положеннями статті 8, частини першої статті 58, пункту 22 частини першої статті 92, частини другої статті 152, пункту 1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України", частини другої статті 4, частин першої, третьої, четвертої статті 5, частини третьої статті 74 Кримінального кодексу України 2001 року (справа про заміну смертної кари довічним позбавленням волі) (№ 1-рп/2011, 26.01.2011 року).
З огляду на вказані вище обставини, суд вважає необхідним, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 23.01.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ч. 5ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), п. 13 ч. 1 ст.537, п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» - задовольнити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.12.2017 року, час його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили 23.01.2018 року за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1
17.04.2018