АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/327/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника заявника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2018 року, якою

залишена без задоволення скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 31 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003104 від 29.09.2017 року,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2018 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0003104 від 29.09.2017 року, та направити матеріали кримінального провадження до прокуратури Запорізької області для подальшого проведення досудового розслідування.

Апелянт зазначив, що за епізодом вчинення слідчим прокуратури ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, слідчий ОСОБА_9 : не виконав усіх необхідних дій для проведення всебічного та повного розслідування за його заявою, а обмежився допитом ОСОБА_10 ; не звернув уваги на той факт, що слідчий суддя, скасовуючи постанову ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження, встановив її невідповідність та неповноту досудового розслідування; не дав аналізу тому, що ОСОБА_10 фактично скопіював постанову слідчого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження, не зазначивши жодних нових обставин, про з`ясування яких суд зазначив в своєму у рішенні, а висновок слідчого ОСОБА_9 про те, що відсутність в резолютивній частині рішення суду конкретних вказівок конкретній особі про вчинення певних слідчий дій не дало можливості слідчому ОСОБА_10 встановити, що треба було провести, є помилковим, оскільки мотивувальна частина рішення суду, яка містить в собі встановлені факти та правові висновки, є обов`язковою для виконання всіма особами, тим більше правоохоронними органами.

Що стосується епізоду вчинення слідчим прокуратури ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, то апелянт зазначив, що цим слідчим не було виконано мінімальних слідчих та процесуальних дій для з`ясування того, що ОСОБА_12 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, проте, слідчий ОСОБА_9 лише обмежився допитом ОСОБА_12 та не звернув уваги на те, що ним було повідомлено хибну інформацію, оскільки цей слідчий, достовірно знаючи про те, що кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України було зареєстроване лише 04.08.2014 року, а він ОСОБА_8 був повідомлений про підозру за зазначеною статтею КК України 02.08.2014 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, виготовив та підписав Реєстр матеріалів досудового розслідування, до пункту 11 Розділу I якого було внесено завідомо неправдиву інформацію про те, що начебто відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 190 КК України були внесені 02.08.2014 року.

Отже, як вважає апелянт, слідчий ОСОБА_9 , здійснивши неповно та однобічно досудове розслідування кримінального провадження, ухвалив 31.10.2017 року необґрунтовану та незаконну постанову про закриття кримінального провадження, а слідчий суддя, у свою чергу, не звернув уваги на зазначені обставини та відмовив в скасуванні постанови про закриття кримінального провадження, хоча всі необхідні слідчі дії виконані не були, що найменше його ОСОБА_8 не було залучено в якості потерпілого та не надано можливості скористатися правами для відновлення порушених інтересів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень стали ухвала Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 року у справі № 757/44743/16-к, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 31.07.2017 року за фактом невиконання рішення суду слідчим прокуратури Запорізької області, та ухвала цього ж суду від 08.08.2017 року у справі за № 757/40000/17-к, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 04.07.2017 року за фактом службового підроблення слідчим прокуратури Запорізької області.

Відповідно до повідомлення ОСОБА_8 від 31.07.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення, його вчинення слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 полягає в ухваленні постанови про закриття кримінального провадження № 0000361 за ч. 1, ч. 2 ст. 370 КК України, незважаючи на те, що ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.12.2016 року у справі № 11-сс/778/647/16 раніше було скасовано постанову слідчого про закриття цього кримінального провадження та зазначено, які необхідно вчинити слідчі та процесуальні дії, однак слідчим ухвалу не виконано, відповідні дії не вчинено.

Згідно з повідомленням ОСОБА_8 від 04.07.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення, його вчинення слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 полягає у виготовленні та підписанні Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000255 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, до пункту 11 розділу І якого було внесено завідомо неправдиву інформацію про те, що відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 190 КК України були внесені 02.08.2014 року.

Слідчим відділом прокуратури Запорізької області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 003104 від 29.09.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 366 КК України, за заявами ОСОБА_8 .

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 31.10.2017 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 003104 від 29.09.2017 року, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, та в діях слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильних висновків про те, що слідчим ОСОБА_9 правомірно було закрито кримінальне провадження № 0003104 від 29.09.2017 року, оскільки зібрані слідчим матеріали надають можливість достатньо повно встановити обставини кримінального провадження та зробити обґрунтований висновок про відсутність складу кримінальних правопорушень у діях слідчих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Також слідчий суддя дійшов правильних висновків про те, що, оскільки доводи заявника у своїй сукупності зводяться до непогодження із діями вказаних слідчих в межах інших кримінальних проваджень, то ці доводи можуть бути перевірені у встановленому КПК України порядку, при цьому правильно зазначив, що у матеріалах даного кримінального провадження наявні документи, що підтверджують виконання слідчими ОСОБА_10 та ОСОБА_12 слідчих та процесуальних дій в інших кримінальних провадженнях.

Зміст постанови слідчого та ухвали слідчого судді свідчать про те, що слідчим ОСОБА_9 у межах досудового розслідування кримінального провадження, було допитано в якості свідків слідчих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а також досліджено: протокол огляду місця події від 04.04.2017 року, а саме ділянки місцевості, на якій знаходився автомобіль; лист слідчого ОСОБА_10 від 18.01.2017 року № 17/1-3640-15 на адресу заступника начальника УСБУ в Запорізькій області щодо надання копій рапортів працівників УСБУ в Запорізькій області, які затримували ОСОБА_8 ; відповідь УСБУ в Запорізькій області від 03.04.2017 року № 59/3/2-803кт щодо незастосування при затриманні ОСОБА_8 заходів фізичного впливу та вогнепальної зброї; доручення слідчого ОСОБА_10 на адресу в.о. начальника Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 18.01.2017 року № 17/1-3640-15 про проведення допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; лист слідчого ОСОБА_11 на адресу ОСОБА_8 про направлення копій постанов про закриття кримінальних проваджень та ознайомлення із матеріалами проваджень; постанову слідчого ОСОБА_10 від 14.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000361 від 08.09.2015 року; витяг з ЄРДР № 0000255 від 27.06.2014 року за ч. 3 ст. 368 КК України; повідомлення про початок досудового розслідування від 27.06.2014 за ч. 3 ст. 368 КК України; рапорт слідчого ОСОБА_14 від 02.08.2014 року про виявлення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України; повідомлення слідчого ОСОБА_14 про початок досудового розслідування від 02.08.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України; доручення про проведення досудового розслідування від 02.08.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України; заява ОСОБА_15 про визнання потерпілим; інформація з бази ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим при проведенні досудового розслідування для встановлення дійсних обставин справи, було вжито всіх засобів у межах наданих йому повноважень, та надано об`єктивну оцінку таким, тобто встановлені обставини справи, доведені належними засобами доказування, які не викликають сумніву.

При цьому, заявником не наведено обставин або доказів, які б не були предметом дослідження в ході досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові, доводи скарги базуються на суб`єктивній думці ОСОБА_8 , яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим рішенням слідчого, а не з встановленими обставинами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Отже, слідчий ОСОБА_9 , з`ясувавши в ході досудового розслідування фактичні обставини провадження, дійшов правильного висновку про відсутність жодних підстав, які б давали змогу вбачати наявність в діях старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, та в діях слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглянувши скаргу ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 303 КПК України, вірно оцінив докази, здобуті слідчим ОСОБА_9 при проведенні досудового розслідування, та дійшов правильного висновку про те, що слідчим, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 9, ст. 84, ч. 2 ст. 91, ст. 100 КПК України, прийнято вмотивоване процесуальне рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, вказавши, що слідчим виконано необхідні слідчі дії для розслідування кримінального провадження № 003104.

Доводи апелянта відносно того, що слідчий ОСОБА_9 не дав аналізу тому, що слідчий ОСОБА_10 фактично скопіював постанову слідчого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження, не зазначивши жодних нових обставин, про з`ясування яких суд зазначив у своєму рішенні, а також про те, що висновок слідчого ОСОБА_9 відносно того, що відсутність в резолютивній частині рішення суду конкретних вказівок конкретній особі про вчинення певних слідчий дій не дало можливості слідчому ОСОБА_10 встановити, що треба було провести, є необґрунтованими, оскільки мотивувальна частина рішення суду містить в собі встановлені факти та правові висновки, які є обов`язковими для виконання всіма особами, тим більше правоохоронними органами.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.12.2016 року були скасовані ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2016 року та постанова слідчого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження № 0000361 від 03.08.2016 року, а ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2017 року була скасована постанова слідчого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000361 від 14.04.2017 року, при цьому, зазначені судові рішення не містять зобов`язання слідчого вчинити ті чи інші дії у кримінальному провадженні, а в мотивувальних частинах ухвал надано оцінку тим матеріалам, які були зібрані у кримінальному провадженні та встановлено їх недостатність для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відповідно до положень ст. 40 КПК України, проведення слідчих та інших дій у кримінальному провадженні належить до

виключної компетенції слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Згідно з положеннями ст. 36 КПК України, обов`язкові для виконання вказівки слідчому має право надавати лише процесуальний прокурор у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2018 року, якою залишена без задоволення скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 31 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003104 від 29.09.2017 року, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: