Іванківський районний суд Київської області
Справа №1-267/2010р.
ВИРОК

іменем України

02 грудня 2010р. Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Яковенко B.C.

при секретарі Євтушенко В.Д.

з участю прокурора Іващенка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, 04.03.1986р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, утриманців не має, працював по найму, раніше не судимого, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчинені злочину передбаченого ст.121 ч.2 КК України;

ОСОБА_2, 12.05.1982р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні має 1 неповнолітню дитину, раніше не судимого, працював по найму, прож. ІНФОРМАЦІЯ_5, у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч,2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.08.2010р., близько 17год., обоє перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ідучи по вул. Рибалко в с.Страхолісся Іванківського району Київської області, зустріли незнайомого їм ОСОБА_4 В подальшому, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та ОСОБА_4І, виникла сутичка, яка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_3 і ОСОБА_2 умисно нанесли не менше 12 ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_4, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, в результаті яких настала смерть ОСОБА_4 1.1. 9 вересня 2010р.

Підсудний ОСОБА_3 винним себе не визнав, у вчиненні інкримінованого йому злочину, і показав суду, що він працював в с.Страхолісся на будівництві по найму, там же і проживав. 21.08.2010р. їм виплатили аванс і він з ОСОБА_2 М, з яким разом працював, пішли до сільського магазину, де купили необхідні товари, а також пива, яке випили на вулиці. Потім пішли назад на будівництво, він нікого не бив, потерпілого ОСОБА_4І, ніколи не бачив. Під час досудового слідства він визнавав свою вину у тому, що побив разом з ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_4І, і навіть показував, як він це робив, але робив це він тому, що на нього тиснуло слідство, йому показували та розказували як він має показати на відтворенні свої дії. Чому ОСОБА_2 говорить, що він бив потерпілого ОСОБА_4І, він пояснити не може. Жодних підстав у ОСОБА_2 оговорювати його немає. Цивільний позов він не визнає.

Підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав частково і пояснив суду, що він разом із ОСОБА_1 працювали на будівництві в с.Страхолісся, а 21.08.2010р. одержали гроші за роботу та ходили до магазину за покупками. Там же вони купили пляшку горілки, яку випили на вулиці, а коли повертались на будівництво де працювали та жили, то заблукали, пішли не по тій вулиці і коли зустріли на дорозі незнайомого чоловіка, то запитали у нього, як пройти на вул.Цветкова. Той чоловік висловився нецензурно і ОСОБА_1 вдарив його рукою в обличчя, від удару потерпілий упав на землю, а ОСОБА_1 упав на нього, та лежачи на потерпілому ще декілька разів вдарив його руками в область голови. Він намагався підняти ОСОБА_1 і також упав на нього та потерпілого. Потім він підняв ОСОБА_1 і той ще раз ногою вдарив потерпілого. Потерпілий залишився лежати на землі, а вони пішли на своє будівництво. Він потерпілого не бив, не наносив йому жодних ударів. Винним він себе визнає частково тому, що не викликав потерпілому швидкої допомоги. Цивільний позов він визнає.

Вина підсудних в судовому засіданні стверджена показаннями потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що її чоловік ОСОБА_4І, влітку , в основному проживав в ІНФОРМАЦІЯ_6, де вони мають дачу, оскільки працював в Чорнобелі. 21.08.2010р. під вечір їй зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що її чоловік вдома побитий і йому погано. Вона попросила викликати фельдшера та швидку допомогу, а коли приїхала, то застала чоловіка в Іванківській ЦРЛ, він був дуже сильно побитий, все обличчя було опухле і хоч впізнавав її, проте нічого їй не повідомив про побиття. Лікарі не змогли допомогти йому і 7 вересня 2010р. ОСОБА_4І, помер. Вона просить суворо покарати підсудних та стягнути з них на її користь витрати на поховання в сумі 3370грн.18коп.

Свідок ОСОБА_7 3.І. показала суду, що потерпілий ОСОБА_4 її батько. Коли вона прибула в лікарню до батька то той говорив їй, що його давили і бив його „вітер. Потім вона дізналась, що в селі Страхолісся ..вітром називали підсудного ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що 21.08.2010р. біля 11год. він зустрічався з ОСОБА_4 і домовились, що увечері він прийде до ОСОБА_4 та скаже чи поїде він з ним до м.Києва. Коли біля 18год.

того ж дня він прийшов до ОСОБА_4 то побачив, що той сидить на порозі свого будинку дуже побитий, все обличчя ОСОБА_4І, було синє та набрякше, все в крові, одяг забруднений, а біля порога було видно кров. Він думав, що потерпілий упав , хоч те, як виглядав потерпілий було не схоже на побої від падіння, він зателефонував дружині ОСОБА_4, покликав фельдшера, намагався трохи вмити потерпілого. Коли вони з фельдшером знімали з потерпілого майку, то на тілі він також бачив синці.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що 22.08.2010р. він зустрів на зупинці в с.Страхолісся підсудних, з якими незадовго до того познайомився на пляжі. Разом вони їздили в смт. Іванків де підсудні купували собі різні речі, а на вечір він запросив їх до нього на день народження, який він святкував в сільському клубі. Там увечері він почув розмову між підсудними, які говорили між собою, як вони когось побили, уточнювали чи бачив кожен з них, як інший наносив удари. При цьому ОСОБА_1 говорив, що нехай би той кого вони побили, не діставав його. Про кого йшла мова він не знає. В селі „вітром називали ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що її, як фельдшера покликав увечері 21.08.2010р. до ОСОБА_4 ОСОБА_10 Коли вона прийшла до ОСОБА_4 то побачила, що той сильно побитий, особливо в області голови. Коли вона з ОСОБА_10 знімали з потерпілого брудну та закривавлену майку, то синці вона бачила також на тілі. Характер ушкоджень у потерпілого був такий, що він не міг давати якісь пояснення, а утворитись такі пошкодження від падіння потерпілого не могли.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що він був запрошений в якості понятого, коли в с.Страхолісся проводилось відтворення обстановки і обставин події з підсудними, він же був і в якості статиста на якому підсудні показували, як вони побили ОСОБА_4 Слідчі дії проводились окремо з кожним із підсудних. І ОСОБА_3 і ОСОБА_2 самі розповідали та показували, як вони зустріли потерпілого та як били його, чим та у які місця. ОСОБА_3 показував, як він наносив удари потерпілому, а також, як та куди бив потерпілого ОСОБА_2, а останній показував, як бив потерпілого ОСОБА_12 та падав на нього, а також, як він сам бив потерпілого. Майже всі удари, які вони показували були нанесені в область голови.

Крім того, вина підсудних стверджується: висновком судово-медичної експертизи №15 BE від 21.09.2010р. відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_4 виявлено: закрита черепно-мозкова травма: садно в потиличній області голови; дві рвано-забійні рани лівої скронево- потиличної та скронево-тім»яної ділянки, тімяної ділянки, крововиливи в праву скроневу ділянку з переходом на ділянку виличної дуги та відповідно гілці правої нижньої щелепи; садно по ходу лівої брови, лінійний перелом луски потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа, двобічний перелом верхньої щелепи по типу ФОР-середній-нижній, травматична екстракція четвертого зуба верхньої щелепи ліворуч, субдуральний крововилив ліворуч, протиударні масивні забої полюсів обох лобових часток та полюсу правої частки головного мозку; дифузно обмежені крововиливи на конвекситальних поверхнях обох лобово-тім»яних ділянок та лівої потиличної ділянки, крововилив в шлуночки головного мозку, набряк головного мозку;

садно та перелом основної фаланги 5-го пальця лівої руки;

масивний синець в поперековій ділянці ліворуч з переходом на верхнє-зовнішній квадрат лівої сідничної ділянки та зовнішню поверхню лівого кульшового суглоба;

садна на тильних поверхнях 2,3,4, пальців правої кисті;

садна на передніх поверхнях обох колінних суглобів та ділянок, що прилягають.

Всі тілесні ушкодження є зажиттєвими, утворились від дії тупого(их) предмета(ів) та могли бути спричинені в строк зазначений в постанові(21.08.2010р.) Черепно-мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; інші синці та садна на тілі мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Всі ушкодження утворилися в місцях безпосереднього контакту з тупими предметами, при цьому на голові мало місце не менше 7 прикладень сили, не менше 1 прикладення сили в ліву бокову поверхню тулуба, не менше 4 прикладень сили на тильній поверхні обох кистей та колінних суглобів. Наявність та характер явищ протиудару в комплексі черепно-мозкової травми вказує на те, що прикладання сили у потиличну ділянку ліворуч відбулося у вигляді травми прискорення. Тобто нанесення удару в цю ділянку рукою або ногою з елементами травми прискорення можна виключити. Всі інші пошкодження могли бути спричинені при ударах ногами, руками безпосередньо в місце їх локалізації з силою, достатньою для їх утворення. Можливість отримання всього комплексу ушкоджень при одноразовому падінні з висоти власного зросту навзнак виключається.

Смерть ОСОБА_4 настала від комплексу закритої черепно-мозкової травми у вигляді масивних забоїв головного мозку, крововиливів в його шлуночки та під оболонки з розвитком набряку головного мозку.

Протоколами відтворення обстановки і обставин події : з участю ОСОБА_1М.(а.с. 122-125) та з участю ОСОБА_2 (а.с. 128-131), а також відеозаписом цієї слідчої дії, переглянутої в судовому засіданні.

За місцем проживання підсудні характеризуються позитивно

Зібраними по справі доказами вина підсудних доведена, а їх злочинні дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ст. 121 ч.2 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, яке потягнуло за собою смерть потерпілого.

Невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_3 та часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, зокрема заперечення ним своєї участі у побитті потерпілого, суд розцінює, як форму захисту та намагання уникнути відповідальності. Заперечення підсудного ОСОБА_3 самого факту зустрічі з

потерпілим ОСОБА_4 та конфлікту з ним повністю спростовується показаннями підсудного ОСОБА_2, який стверджував на досудовому слідстві та в судовому засіданні, що він та ОСОБА_1 зустрічались 21.08.2010р. на вулиці в с.Страхолісся потерпілого ОСОБА_4 і підсудний ОСОБА_1 наніс удар потерпілому в область голови від якого потерпілий упав на землю і ОСОБА_1 продовжував його побиття на землі, при цьому і ОСОБА_1 і він сам падали на потерпілого, що відповідає словам ОСОБА_4, що його давили. Крім того обоє підсудних під час відтворення обстановки та обставин події, кожен окремо, однаково показували, як відбувалось побиття ОСОБА_4, куди наносились удари кожним з них. Хоч в судовому засідання вони і посилаються на те, що їм пояснили, що і як потрібно показувати, проте ці їх твердження спростовуються тією обставиною, що локалізація ушкоджень на тілі ОСОБА_4І, встановлена судово-медичною експертизою, співпадає з місцями ударів які вказували підсудні під час відтворення обстановки і обставин події. При цьому відтворення мало місце до того, як було виконано судово-медичну експертизу.

Крім того підсудні, наступного дня після побиття потерпілого, обговорювали між собою, як кожен з них наносив удари, що підтверджує свідок ОСОБА_8

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність підсудних, суд не вбачає.

Обираючи покарання підсудним, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу кожного з підсудних, які позитивно характеризуються, те. що на утриманні підсудний ОСОБА_2 має неповнолітню дитину і вважає, що кожному з них слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 залишити тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_1М, і ОСОБА_2О, рахувати з дня затримання.

Цивільний позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 121 ч.2 КК України і призначити покарання 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним за ст.121 ч.2 КК України і призначити покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 залишити тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту виконання покарань України.

Строк покарання ОСОБА_3 і ОСОБА_2 рахувати з 14.09.2010р.

Стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 - 3370грн. 18коп., солідарно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд на протязі 15 днів.

Суддя: