Дата документу Справа № 331/6046/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 331/6046/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/625/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, яка приймала участь у судовому розгляді кримінального провадження, ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Жетибай, Узенського р-ну, Республіки Казахстан, громадянин України, який має вищу освіту, одружений, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований приватним підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 18 квітня 2002 року Центрально-міським районним судом м. Кривий ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст. 185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 19 червня 2002 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

3) 13 листопада 2002 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.15, ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 29 грудня 2003 року Довгинцівським районним судом м Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 09 грудня 2006 року, невідбутий строк покарання 2 роки 1 місяць 26 днів;

5) 4 лютого 2009 року Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 8 грудня 2011 року, невідбутий строк покарання 10 місяців 27 днів;

6) 14 лютого 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та його засуджено до покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі з 17.08.2017 року до дня набрання вироком суду чинності.

Перебуває під вартою з 17 серпня 2017 року.

Вироком вирішено долю речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 26 травня 2017 року о 17 год. 10 хв., знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 36, діючи умисно, таємно, повторно викрав полиці магазину ноутбук вартістю 7440 грн., який належить ФОП ОСОБА_10 , сховавши його до сумки, яка була при ньому, після чого вийшов з приміщення магазину не розрахувавшись за ноутбук, тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини злочину, кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням норм КПК України.

При цьому зазначає, що суд, з`ясував під час допиту обвинуваченого, що ОСОБА_7 не визнає наявність умислу на вчинення злочину, внаслідок чого прокурором було запропоновано змінити порядок судового розгляду та дослідити письмові докази та здійснити демонстрацію відеозапису з подією вчинення злочину. Але після зміни порядку та дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд продовжив здійснювати розгляд провадження у прядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У зв`язку з наведеним вважає, що вирок є незаконним і підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу, вважала, що порушень вимог процесуального закону судом першої інстанції допущено не було, суд першої інстанції в процесі розгляду провадження змінив порядок дослідження доказів та їх обсяг, дослідив надані стороною обвинувачення докази, яким навів оцінку у вироку, заслухавши обвинуваченого та його захисника, які вирок суду вважали законним обґрунтованим та просили залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Частина 2 цієї статті, встановлює, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито;

2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду; 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурора не наведені такі порушення вимог КПК України судом першої інстанції, що тягнуть за собою скасування вироку.

Відповідно до ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені

Зазначені положення закону щодо обсягу та порядку дослідження доказів суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Так, згідно журналу судового засідання від 14 листопада 2017 року суд, з`ясувавши думку учасників, в тому числі обвинуваченого, ухвалив розглянути провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України (а.с.70).

В процесі допиту ОСОБА_7 було встановлено, що обвинувачений не визнає наявність умислу на вчинення злочину, у зв`язку з чим суд задовольнив клопотання прокурора про дослідження відеозапису з камери відеоспостереження (в журналі судового засідання помилково зазначено аудіо запису) та протоколу огляду відеодиску (а.с. 71).

Після дослідження відеозапису, прокурором було заявлено клопотання про долучення і дослідження письмових доказів.

Зазначене клопотання було задоволено судом, суд долучив їх до матеріалів справи, дослідив та надав їм оцінку, яку навів у судовому рішенні.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи позицію обвинуваченого, який в судових дебатах та останньому слові, визнав вину та просив призначити несуворе покарання з огляду на стан його здоров`я, колегія суддів вважає, що судом не допущено істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим ОСОБА_7 , - в той же строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4