УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/3877/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 86 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року про відмову в задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2017 відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році та скорочені невідбутої частини строку покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.12.2016 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 засуджений та в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відбуває покарання у виді обмеження волі за вчинення умисного тяжкого злочину, має непогашену судимість за вчинення умисного особливо тяжкого злочину і у відповідності до п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» (в редакції цих законів від 06.05.2014 року) амністія до ОСОБА_7 застосована бути не може.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році». Вказує, що в Законі про амністію зазначено, що не підлягають до застосування амністії особи, які раніше відбували покарання за тяжкі та особливо тяжкі злочини 2 і більше рази, а він же на даний час має одну судимість за особливо тяжкий злочин і відбуває покарання у Бердичівському виправному центрі №108 у вигляді обмеження волі. Частина 1 ст.121 КК України, за якою відбуває покарання, підпадає під дію Закону про амністію.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши ухвалу суду в межах ст.404 КПК України та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Згідно п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» (в редакції цих законів від 06.05.2014 року) амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції даних вимог закону дотримався та обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого.
Так, згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 має непогашену судимість за злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином. Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 року за злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Відбуває покарання згідно вказаного вироку. Тобто, має судимості за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину.
Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_7 не є особою, до якої можливо застосувати положення Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки це прямо суперечить положенню п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» (в редакції від 06.05.2014 року).
Що ж до апеляційних доводів засудженого ОСОБА_7 про те, що він на даний час має одну судимість за особливо тяжкий злочин і відбуває покарання у Бердичівському виправному центрі №108 у вигляді обмеження волі за ч.1 ст.121 КК України, за якою відбуває покарання, підпадає під дію Закону про амністію, то вони є необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження та не відповідають положенням Закону.
За таких обставин, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо о Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк і в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.
Судді: