Справа № 761/8389/18
Провадження № 1-кп/761/1370/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002912 від 11 березня 2017 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москва, Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, росіянки, з повною середньою освітою, офіційно не працюючої, не одруженої, без постійного місця проживання на території м. Києва та Київської області, тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (підсобне приміщення), раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

перекладача Мохамед ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

09 березня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою від 09 березня 2018 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив повернути обвинувальний акт, оскільки в обвинувальному акті неправильно прописаний номер будинку, де знайшли тіло, не прийшла експертиза, немає документів, які підтверджують особу обвинуваченої. Окрім того, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, враховані при обранні запобіжного заходу та продовженні строку його дії, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Існування наведених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 не має постійного місця проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, не працевлаштована та немає законного джерела доходу, обставини вчинення злочину, у якому вона обвинувачується дають підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчиняти тиск на свідків шляхом їх залякування.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 заперечували проти призначення обвинувального акту до розгляду та просили обрати щодо обвинуваченої запобіжний захід у виді особистого зобов?язання. Так, захисник зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки анкетні дані ОСОБА_3 зазначені лише з її слів, а фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті не відповідають обставинам, які були встановлені в ході досудового розслідування. Зокрема, обвинувальний акт містить неточності щодо особи загиблого. Так, зазначено, що він є невідомим, хоча його особа була встановлена. Окрім того, посилання в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_3 вступила в словесний конфлікт з постраждалим не відповідає дійсності, оскільки спростовується показаннями свідків.

Також захисник адвокат ОСОБА_5 вважає, що прокурором не підтверджено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Звернув увагу на те, що обвинувачена протягом майже року перебуває під вартою, визнала свою вину та співпрацювала зі слідством. На даний час усі експертизи проведені, направлено клопотання про міжнародну правову допомогу до Російської Федерації для отримання документів, які посвідчують особу обвинуваченої. Переконаний, що відсутність у обвинуваченої документів унеможливлює ризик її переховування від органів досудового розслідування або суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

При цьому суд проаналізував доводи прокурора та захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, та не знайшов правових підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору виходячи з наступного.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , який надійшов на розгляд до суду, убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме анкетні відомості обвинуваченої (прізвище, ім?я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Посилання прокурора на відсутність документів, які посвідчують особу обвинуваченої, як на підставу для повернення обвинувального акту, не відповідає вимогам закону, оскільки такі обставини відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а отже це питання не може бути розглянуто при підготовчому судовому засіданні та є передчасним.

Доводи прокурора та захисника щодо неточності в обвинувальному акті в частині зазначення номеру будинку, де сталась подія, а також суперечностей в обвинувальному акті щодо даних про особу постраждалого, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а підлягають з?ясуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, в ході якого обставини, які мають значення для кримінального провадження підлягають перевірці та оцінці.

Також не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору і неотримання стороною обвинувачення висновку експертизи, оскільки не є такою обставиною, з якою законодавець пов?язує можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обґрунтування захисником необхідності повернення обвинувального акту прокурору невідповідністю фактичні обставини, викладених в обвинувальному акті, обставинам, які були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема в частині мотивів вчиненого, що відповідно спричинило неправильну кваліфікацію дій обвинуваченої, є предметом судового розгляду та не підлягає оцінці при проведенні підготовчого судового засідання.

При цьому суд нагадує, що дослідження обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, суд уважає, що думка прокурора та захисника щодо наявності підстав для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_3 прокурору не узгоджуються із вимогами кримінального процесуального закону, є передчасними, з огляду на перелік питань, які вирішує суд на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обстави повернення обвинувального акту з надуманих підстав призведе до порушення прав обвинуваченої, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

В судове засідання необхідно викликати наступних осіб: прокурора, захисника, обвинувачену, перекладача.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 судом враховуються обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується остання, внаслідок якого настала смерть потерпілого, тяжкість злочину, за який передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі, дані про особу обвинуваченої, яка немає постійного місця проживання, не працює, суспільно корисною працею не займається, не заміжня, не має родини, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , а саме: що вона перебуваючи на волі зможе вчинити спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою необхідно вважати продовженим до 08 травня 2018 року включно, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 з тримання під вартою на інший суд не вбачає.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , який пов?язаний із застосуванням насильства, що потягло за собою загибель людини, а також з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченої від суду з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченої, яка не працює, немає постійного місця проживання та родини.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 291, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, на 14 годину 00 хвилин 14 березня 2018 року, про що повідомити зацікавлених осіб.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника, обвинувачену, перекладача.

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 травня 2018 року включно.

Повний текст ухвали оголосити 12 березня 2018 року о 09 год.00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1