ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/4744/15-к (пр. № 1-кп/201/3/2018), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001161, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта неповна вища, не одруженої, раніше не судимої відповідно до ст. 89 КК України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 06 березня 2015 року близько 07 години 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 85 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпропетровську побачила на землі пакет чорного кольору та, піднявши зазначений пакет, побачила, що в середині знаходиться ще два поліетиленових пакета чорного кольору, розгорнувши які виявила в середині гранату та запал до даної гранати.

Далі, обвинувачена, маючи умисел направлений на незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, достовірно знаючи та розуміючи, що вказані предмети відносяться до бойових припасів та вибухових речовин, поклала їх до свого пакету, таким чином незаконно придбала гранату та запал до даної гранати.

ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на незаконне зберігання та носіння бойових припасів та вибухових речовин, стала пересуватись вулицями м. Дніпропетровська, тим самим незаконно зберігала та носила при собі без передбаченого законом дозволу бойові припаси та вибухові речовини.

Однак, 06 березня 2015 року близько 11 години 00 хвилин в ході відпрацювання території Жовтневого району м. Дніпропетровська на предмет профілактики та протидії злочинності, біля лікарні ім. І.І. Мечникова, розташованої по пл. Жовтневій, 14 в м. Дніпропетровську, працівниками міліції була зупинена ОСОБА_4 , якій запропонували прослідувати до Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для встановлення особистості та перевірки документів, на що остання погодилася.

Після цього, знаходячись в приміщенні Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області, під час огляду обвинуваченої ОСОБА_4 було виявлено та вилучено пакет чорного кольору, в середині якого знаходились два пакети чорного кольору, в яких знаходились бойові припаси та вибухові речовини, а саме: корпус ручної осколкової, наступальної гранати ГРД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запал типу УЗРГМ- 2, який відноситься до категорії боєприпасів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення та наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даного провадження, що не оспорюються. У зв`язку з цим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, яка характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має ряд захворювань, раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, визнала вину в повному обсязі та щиро розкаялась, що суд відносить до пом`якшуючих її покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останньої обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки в порядку, передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, конкретним обставинам та наслідкам його вчинення, даним про особу обвинуваченої, яка вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялась, крім того, таке покарання буде також відповідати обставинам, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , встановлених судом, що на думку суду, свідчить про недоцільність призначення останній покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, суд вважає, що звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням посприяє подальшому виправленню вказаної особи та попередження вчинення останньою нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання, та не виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1