Справа № 161/8367/16-к
Провадження № 1-кп/161/131/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002140 від 16 травня 2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гораймівка, Маневицького району, Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, поліцейського, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, задовільним станом здоров`я, учасника бойових дій, зареєстрованим місцем проживання та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
Близько 22-ої години 15 травня 2016 року, біля квіткового магазину, що на зупинці громадського транспорту, неподалік супермаркету Салют, що в будинку №22, по проспекті Соборності, в м. Луцьку, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до незнайомої ОСОБА_6 , почав висловлювати пропозиції непристойного характеру, для чого піти до нього додому.

Разом з тим, ОСОБА_3 не отримавши згоди, пригрозив ОСОБА_6 , нанести тілесні ушкодження, і подолавши таким чином у ОСОБА_6 волю до опору, примусово взяв її за руку та перевів через проспект Соборності та завів в віддалене від людей місце, за торговим центром Гостинець, що під№11-л по проспекту Соборності, де продовжував домаганням до ОСОБА_6 , від чого вона почала плакати та опиратись.

В подальшому, ОСОБА_3 не отримавши згоди від ОСОБА_6 на його домагання та не змігши подолати її опору, побачивши в її руці мобільний телефон, з корисних мотивів, з раптово виниклим умислом на незаконне заволодіння майном, відкрито викрав, вирвавши з лівої руки ОСОБА_6 чуже майно, а саме: мобільний телефон марки Nokia моделі Asha 200 вартістю 475 гривень, та втік від ОСОБА_6 , яка переслідувала його з вимогою повернути телефон, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав та показав, що познайомившись на зупинці біля ТЦ Салют з ОСОБА_6 , разом пішли в напрямку ТЦ Гостинець та біля магазину Сова, на прохання ОСОБА_6 , отримавши від неї телефон, почав записувати в нього власний номер телефона.

Також, ОСОБА_3 показав, що коли вводив свій номер телефона, то ОСОБА_6 з незрозумілих причин почала кричати і втікати в напрямку проспекту Молоді.

Разом з тим, ОСОБА_3 показав, що незнайомці, які стояли поруч накинулись на нього та почали наносити удари, а тому він почав тікати від них в напрямку куди бігла ОСОБА_6 ..

Окрім того, ОСОБА_3 показав, що біля магазину Гроно Маркет він побачив ОСОБА_6 та покликав її, щоб віддати телефон, однак, побачивши що до нього наближаються, особи які доганяли його, він продовжив втікати від них, та знову вибіг до магазину Гроно Маркет, де його збив з ніг ОСОБА_8 , а телефон випав з його руки.

Також, ОСОБА_3 показав, що біля нього було кілька осіб, які утримували його в лежачому стані, яким повідомляв що телефон не крав, він належить ОСОБА_9 , однак, йому телефон поклали в кишеню та на номер цього телефону зателефонували. В подальшому в кайданках його доставили в відділ поліції, де він в присутності поліцейського виклав телефон та пояснив, що телефон належить ОСОБА_9 .

Суд, відповідно до ст.ст.22,349 КПК України дослідив докази сторони обвинувачення.
Так, в судовому засідані потерпіла ОСОБА_6 , скориставшись своїми правами, відмовилась давати покази та відповідати на запитання.
В зв`язку з цим, суд, за клопотанням та посиланням прокурора про необхідність застосування Рішень Європейського суду з прав людини у справах Рудніченко проти України та Вєрєнцов проти України, дослідив покази потерпілої ОСОБА_6 , які вона давала під час досудового слідства.
Так, під час допиту від 16 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона має повну загальну середню освіту, являється інвалідом дитинства, однак, на обліку в лікарів не перебуває.
Також, ОСОБА_6 показала, що біля 22-гої год.10-ть хвилин 15 травня 2016 року, вона придбавши в магазині необхідні їй товари, вийшла з супермаркету та йшла біля зупинки транспорту, де до неї підійшов незнайомець, та взявши лівою рукою її праву руку, погрожуючи що буде її бити, коли вона не піде з ним, повів її через дорогу до ТЦ Гостинець.
Разом з тим, ОСОБА_6 показала, що незнайомець, завівши її за ТЦ Гостинець,
дійшовши до одного з магазинів, де продають квіти, зупинився та ставши спиною до стіни, почав домагатись її, говорив щоб йшла з ним до нього до дому, на що вона опиралась та сказала, що не піде і почала плакати. Вподальшому, незнайомець вирвав з її лівої руки телефон та почав втікати в сторону зупинки громадського транспорту.
Окрім того, ОСОБА_6 показала, що бігла за ним та кричала щоб віддав телефон, а незнайомі хлопці почувши її крик, також почали бігти та затримали зловмисника та повідомили по лінії 102.
З рапорта помічника чергової частини ОСОБА_10 , поданого на ім`я начальника Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , встановлено що о 22-гій год. 30-ть хв. 15 травня 2015 року, з диспечерського центру лінії 102 засобами електронного звязку надійшло від працівника ОСОБА_12 повідомлення, що поблизу магазину Гроно по проспекту Молоді затримано особу, яка намагалась викрасти мобільний телефон (Т.1 а.с.144).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що біля 10-тої години вечора він з своїми друзями перебував біля Гроно-маркета, коли в сторону друзів бігла жінка, потерпіла ОСОБА_9 і кричала допоможіть, в неї хтось вкрав телефон.

Також, ОСОБА_8 показав, що жінка вказала на чоловіка, який йшов в сторону ринку, де продають штучні квіти і побіг за тим чоловіком. В подальшому він з друзями затримав чоловіка, та підвів на світло до «Гроно-маркету», де потерпіла вказала, що цей чоловік вкрав в неї телефон.

Разом з тим, ОСОБА_8 показав, що за зазначеним потерпілою номером її телефону він зателефонував з свого телефону, та в задній кишені джинсів спійманого Калькова заграла музика, і він викликав працівників поліції.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 -друзі з якими відпочивав ОСОБА_8 , кожен показав що біля магазину Гроно Маркет потерпіла просила допомогти догнати особу який вкрав в неї телефон, та вони разом сприяли ОСОБА_8 в затриманні цієї особи, на яку потерпіла вказала, та підтвердили, що при наборі номера телефону потерпілої, з кишені спійманого звучала музика, що підтверджувало наявність в нього телефону потерпілої.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 -працівники поліції, кожен показали, що під час патрулювання, біля 11-тої години вечора, прибули на виклик на проспект Молоді до магазину Грономаркет, де потерпіла ОСОБА_9 вказала на Калькова, що він викрав в неї телефон, та ОСОБА_17 , набравши номер телефону потерпілої, з задньої кишені штанів почули виклик.

Також, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , кожен показали, що ОСОБА_9 була налякана та заплакана, а ОСОБА_19 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заперечував свою вину в заволодінні мобільним телефоном.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що під час чергування в складі слідчо-оперативної групи потерпіла ОСОБА_9 була дуже налякана, плакала, однак, повністю усвідомлювала свої дії.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення встановлено, що слідча ОСОБА_20 роз`яснивши ОСОБА_6 права заявника та попередивши про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, прийняла від ОСОБА_6 повідомлення, що біля 22-гої години 15 травня 2016 року, поблизу ТЦ Гостинець, невстановлена особа відкрито викрала в неї телефон Nokia, та ОСОБА_6 , ознайомившись з зафіксованим в заяві змістом події, вірність зазначених обставин засвідчила своїм підписом (Т.1 а.с.145).

З протоколу огляду від 16 травня 2016 року встановлено, що в приміщенні першого поверху Луцького ВП ГУНП у Волинській області, на лавці поруч з ОСОБА_3 вилучено мобільний телефон марки Nokia моделі Asha 200 (Т.1 а.с.146-150).
Згідно висновку експерта №299 вартість на 15 травня 2016 року мобільного телефону марки Nokia моделі Asha 200 становить 475 гривень.
Суд, на підставі п.1 ч.2 ст.87, ч.2 ст.89 КПК України визнав недопустимим доказом та не досліджував речовий доказ - мобільний телефон марки Nokia моделі Asha 200, оскільки слідчий не звертався до суду про накладання арешту на зазначений телефон, та цей телефон на час розгляду в суді утримується незаконно.

Разом з тим, суд встановив, що диски DVD+R із відео зображеннями з камер відеоспостереження фойє Луцького ВП ГУНП у Волинській області на яких зображені події, які відбувались з участю затриманого ОСОБА_3 добуті оперативним працівником УВБ у Волинській області ДВБ України лейтенантом поліції ОСОБА_21 всупереч ст.160 КПК України без звернення з клопотанням до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей, а тому на підставі п.1 ч.2 ст.87 КПК України суд визнає недопустимими доказами.

Окрім того, з зазначених підстав, проведення слідчої дії-огляду цих дисків та складання про це протоколу оперативним працівником УВБ у Волинській області ДВБ України лейтенантом поліції ОСОБА_21 зазначений протокол слід визнати недопустимим доказом (Т.1 а.с.198-207).
Разом з тим, допитана в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_5 показала, що в той день в дочки ОСОБА_6 не стало телефону, але ОСОБА_19 не викрадав телефону, оскільки дочка може згубити телефон.

В судовому засіданні суд відповідно до ст.ст..22,349 КПК України дослідив докази сторони захисту.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 надав суду заяву ОСОБА_5 згідно якої її дочка ОСОБА_6 має хворобу психічного розладу і вона могла неправильно розуміти значення своїх дій та дій ОСОБА_3 по відношенні до неї, а тому на притягненні до кримінальної відповідальності не наполягає ні вона, ні її дочка та чоловік (Т.2 а.с.33).
Разом з тим, в присутності ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_6 26 липня 2017 року подала до суду заяву, що ОСОБА_3 не скоював відносно неї грабежу.
Окрім того, ОСОБА_3 подав до суду копію протоколу допиту свідка ОСОБА_22 -завідуючого комісійного відділу Волинської обласної психіатричної лікарні, відповідно до якого ОСОБА_6 перебуває під наглядом з приводу легкої розумової відсталості, її здатність правильно сприймати обставини навколишніх подій кримінальної ситуації, може виявлено лише шляхом проведення суддово-психіатричної експертизи (Т.2 а.с.31-32)
Інших доказів, для спростовування обвинувачення чи для доведення невинності сторона захисту не подали.
Таким чином, суд, на підставі об`єктивно проведеного аналізу поданих з боку обвинувачення та захисту доказів, встановив, що покази потерпілої ОСОБА_6 щодо заволодіння в неї майна-мобільного телефону ОСОБА_3 є правдивими, оскільки узгоджуються з показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , підтверджуються її заявою до поліції, протоколом огляду, висновком судово-товарознавчої експертизи та повністю доводять винність ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення.

Також, суд встановив, що покази ОСОБА_3 що ОСОБА_6 передала йому телефон об`єктивного підтвердження не знайшли, суд вважає, що вони дані з метою спростувати обвинувачення та уникнення відповідальності.

Окрім того, доводи ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_6 є хвора, та правильно не сприйняла тимчасову передачу йому телефону, почала кричати, плакати та тікати, не можуть заслуговувати для спростування обвинувачення, оскільки у зазначених свідків не викликало сумнівів щодо сприйняття ОСОБА_6 образи та очевидності позбавлення ОСОБА_3 її майна. Разом з тим, суд приймає до уваги що ОСОБА_6 має середню освіту, читала та ставила свої підписи в складених слідчим процесуальних документах.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження отримує усно, сторона захисту не заявляла клопотання про виклик та допит в суді свідка ОСОБА_22 , то учасники кримінального провадження всупереч ст.96 КПК України позбавленні були права з`ясовувати достовірність показань свідка ОСОБА_22 , а тому суд визнає такий недопустимим.
Окрім того, при встановленні винності ОСОБА_3 суд не приймає до уваги подані заяви ОСОБА_6 щодо не притягнення його до відповідальності, оскільки згідно ст.477 КПК України дана справа не являється справою приватного обвинувачення.

Разом з тим, суд встановив, що покази ОСОБА_5 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_5 не являлась очевидцем події кримінального правопорушення.

З врахуванням зазначеного суд встановив, що суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст.186 ч.1 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна, оскільки ОСОБА_3 застосовуючи погрози насильства небезпечного для життя та здоров`я, посягав на інший об`єкт посягання, який не являється предметом розгляду даної справи.

Суд дослідив дані про особу обвинуваченого.

Так, суд, встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

З медичних довідок встановлено, що ОСОБА_3 осудний.

Обставин, що пом`якшують суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини та участь в бойових діях.

Суд визнає обтяжуючу обставину-вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкого, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і обтяжуючої обставин покарання, вважає, що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання в виді позбавлення волі в межі санкції статті, за якою притягається обвинувачений до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_3 роз`яснено право на звільнення його від покарання на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, за наявності малолітньої дитини, проти застосування закону він не заперечив.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ: мобільний телефон марки Nokia моделі Asha 200, що перебуває у прокурора ОСОБА_4 , після набрання вироку законної сили повернути власнику ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 351 гривень 84 копійок, за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_3 ..
На підставі викладеного, керуючись ст.368,370,371,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Nokia моделі Asha 200, що перебуває у прокурора ОСОБА_4 , після набрання вироку законної сили повернути власнику ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 351 ( триста п`ятдесят одна) гривень 84 копійок за проведення експертизи.
На вирок може бути подана апеляція через Луцький міськрайонний суд в апеляційний суд Волинської області, протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1