Дата документу Справа № 314/3631/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/503/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/3631/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2017 року, якою
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про застосування відносно нього амністії.
Згідно ухвали, ОСОБА_7 засуджений вироком Троїцького районного суду Луганської області від 24.03.2015 року за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна. Засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання за ч.2 ст.307 КК України, тобто за збут наркотичних засобів. Згідно п.«е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за такий злочин.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, посилається на необґрунтованість відмови у задоволенні заяви. Вважає, що на даний час є підстави для застосування до нього амністії, оскільки він являється інвалідом ІІ групи (ампутовані пальці на обох ногах), однак інвалідність не оформлена.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який вважав, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого, такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до п. «е» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб зокрема, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України 2001 р.).

Вироком Троїцького районного суду Луганської області від 24.03.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна.

З викладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_7 підпадає під дію ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», за якою до нього не може бути застосована амністія.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що засуджений є особою з інвалідністю, а тому до нього необхідно застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів виходить з наступного.

Положенням ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

В матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи щодо визнання засудженого ОСОБА_7 особою з інвалідністю, що на думку колегії суддів, виключає можливість застосування до останнього ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, які в ній наведені, а також до зміни або скасування ухвали.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2017 року, відносно засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4