Справа № 686/3386/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2018 року м. Хмельницький
ВСТАНОВИЛА:
В судовому засіданні скаржник та її представник наполягають на задоволенні скарги.
Слідчий проти задоволення скарги заперечив.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши наявні матеріали та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура
Ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів. Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України
- не усунено суперечностей у показах свідка ОСОБА_6 , який у своїх поясненнях зазначає, що застосовував екстрене гальмування з місця виникнення небезпеки, а в подальшому в поясненнях зазначає, що загальмувати не встиг та автомобіль почав сповільнюватися після наїзду на пішохода. В зв`язку із цим не з`ясовано чи взагалі застосовувалося екстрене гальмування, якщо так то після якого часу після виникнення небезпеки, не з`ясовано швидкість реакції водія ( час від виникнення небезпеки для руху до натискання на педаль гальма).
- у висновку експерта №499 від 14.12.2017 року на поставлене запитання «Чи порушував водій ОСОБА_6 п. 11.2 ПДР України і чи перебувало це в причино наслідковому зв`язку з настанням пригоди?», експерт дає висновок, що водій порушив п.11.2 ПДР, що може носити адміністративний характер правопорушення та не перебуває в причино наслідковому зв`язку з настанням пригоди. Однак незрозуміло на чому ґрунтується дане твердження експерта, оскільки не проводилося дослідження за умови, що автомобіль рухався в правій смузі руху, як цього вимагає п. 11.2 ПДР України. Тобто експерту не ставилося питання чи можливо було б уникнути якби автомобіль рухався у відповідності до п.11.2 ПДР у правій смузі руху;
Також невирішеним залишається питання, чи повинен був водій та чи міг, в силу психологічної характеристики, передбачити небезпеку з врахуванням дорожньої обстановки, погодніх умов, освітлення дороги та того факту, що перехожого він побачив спочатку на відстані 80 метрів до того ж у великій близькості від пішохідного переходу(5-7 метрів). При цьому слідчим не вирішувалося питання чи міг водій на відстані 80 метрів до перехожого достовірно бачити, що той знаходиться не на пішохідному переході. Вказане питання також варто дослідити з врахуванням усіх вихідних даних в тому числі наявності дорожнього знаку «Пішохідний перехід».
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя