Ухвала
іменем України
21 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок

Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 5 липня

2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР

за № 0000174,
в с т а н о в и л а:
Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбове НовгородСіверського району Чернігівської області, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1
засуджено за:
ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією частина майна, належного йому на праві власності;
ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 остаточно визначено вісім років позбавлення волі з конфіскацією частини майна належного йому на праві власності.

Також вказаним вироком вирішено долю речових доказів та витрат
у провадженні.
Зазначеним вироком засуджено ОСОБА_5 судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 5 липня 2017 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 частково задоволено та вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року в частині призначеного покарання ОСОБА_5 змінено. Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Як вбачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 засуджено за злочини вчинені за таких обставин.
10 червня 2015 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 та домовився з ним про спільний збут ОСОБА_6 наркотичної

речовини - марихуани. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обумовили між собою, що ОСОБА_4 надасть наркотичну речовину ОСОБА_5 , а той продасть її ОСОБА_6 за 300 грн.
Реалізуючи вказаний злочинний намір, у денний час 11 червня 2015 року, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 в с. Горбове НовгородСіверського району Чернігівської області, де передав останньому поліетиленовий пакет з подрібненою наркотичною речовиною.
11 червня 2015 року, приблизно о 14 год 00 хв, біля автобусної зупинки в с. Горбове НовгородСіверського району Чернігівської області отриману від ОСОБА_4 наркотичну речовину ОСОБА_5 продав за 300 грн ОСОБА_6 , що в подальшому була вилучена працівниками

НовгородСіверського РВ УМВС України в Чернігівській області та згідно висновку експерта № 746 (х) від 18 червня 2015 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 26,858 г.
Крім того, влітку на початку осені 2015 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено) переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, у невстановленому під час досудового розслідування місці та у невстановлений під час досудового розслідування спосіб ОСОБА_4 придбав наркотичні засоби каннабіс

та макову солому, які приніс до будинку за місцем свого проживання,

до розташованого по

АДРЕСА_1 будинку, де зберігав для особистого вживання, без мети збуту.
Під час проведеного 16 жовтня 2015 року за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 - в розташованому по АДРЕСА_1 господарстві, працівниками Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області було виявлено та вилучено: каннабіс в перерахунку на висушену речовину масою 2710,9 г.; макову солому в перерахунку на висушену речовину масою 87,2 г.; концентрат з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину масою 0,122 г.
У касаційній скарзі засуджений просить змінити судові рішення постановлені щодо нього. Не погоджується з оцінкою доказів наявних в матеріалах провадження. Вказує, що судом було порушено його право на захист, оскільки захисник ОСОБА_7 припинив здійснювати його захист перед ухваленням вироку через відсутність коштів у його родині. Також засуджений зазначає, що призначене йому покарання є занадто суворим.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі засудженого,

та надані до скарги копії судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як вбачається з вироку, свої висновки про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3

ст.309 КК України за викладених у вироку обставин, доведено об`єктивними доказами, які перевірені у передбаченому законом порядку та є допустимими.
Судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями засудженого ОСОБА_5 , а також письмовими доказами у справі:
протоколом огляду місця події від 11 червня 2015 року, відповідно до якого під час огляду речей затриманого ОСОБА_6 було вилучену подрібнену речовину рослинного походження;
висновком експерта № 746 (х) від 18 червня 2015 року відповідно до якого вилучена подрібнена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 26,858 г;
висновком експерта № 1096 від 4 листопада 2015 року;
протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з яких вбачається, що в ході проведення негласних слідчих розшукових дій зафіксовано численні розмови, в яких приймали участь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 приймає рішення щодо продажу наркотичних засобів;
висновком експерта № 19/9-3/38 від 23 лютого 2017 року, що підтверджує участь ОСОБА_4 у численних розмовах з ОСОБА_5 з приводу незаконного обігу наркотичних засобів;
протоколом обшуку від 16 жовтня 2015 року, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_4 у 9 різних місцях було виявлено пакунки із речовиною рослинного походження;
висновком експерта № 1303 (х) від 19 листопада 2015 року, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_4 вилучені речовини: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - каннабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить: 954,4 г, 355,1 г, 13,1 г,54,4 г,201, 3г, 63,0 г, 184,0 г,159,7 г, 293,6 г, 262,2 г, 170,1 г; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - макова солома, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 87,2 г; нижні шари наданих на експертизу двошарових рідин, що знаходяться в двох полімерних пляшках містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломи (екстракційний опій), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,055 г та 0,067 г.
Крім того, судом враховано пояснення свідка ОСОБА_8 , яким спростовуються твердження засудженого ОСОБА_4 , про те, що він фактично не проживає за адресою

АДРЕСА_1 , оскільки пояснив, що до нього від односельців надходили скарги з вимогою вжити заходів щодо запобігання діям ОСОБА_4 по «варінню ширки» та він особисто був свідком цих дій засудженого.
Що стосується доводів засудженого щодо недопустимості

доказів результатів проведення негласних розшукових слідчих дій то ці обставини були перевірені судом апеляційної інстанції та зазначено, що вони не заслуговують на увагу, оскільки проведення даної негласної слідчої (розшукової дії) знаття інформації з транспортних телекомунікаційних здійснювалось на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року.
Твердження ОСОБА_4 про порушення його права на захист, через припинення захисником ОСОБА_7 надання правової допомоги є надуманими.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що в суді першої інстанції крім ОСОБА_7 правову допомогу ОСОБА_4 надавав адвокат ОСОБА_9 . Також, адвокат ОСОБА_9 здійснював захист ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції.

Доводи засудженого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок суворості є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Щодо покарання, яке призначено ОСОБА_4 то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_4 суд першої інстанції врахував

ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, його задовільну характеристику за місцем проживання, стан його здоров`я та правильно призначив покарання з врахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може взнати такими, що його пом`якшують обставини не зазначені в ч. 1 цієї статті.
Той факт, що судом не враховано, що ОСОБА_4 записаний батьком неповнолітнього ОСОБА_10 , що є інвалідом, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання, оскільки застосування даної норми є правом суду, а не обов`язком.
Призначене ОСОБА_4 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення щодо ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наведено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 5 липня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3