Справа № 135/822/13-к
Провадження №11-кп/772/895/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу зі змінами засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року про відмову ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про визнання невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291, п.3 ч.4 ст.291 КПК України та поверненню обвинувального акта прокурору; на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.05.2017 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року щодо його засудження за ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 191 КК України , -
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

ОСОБА_6 подав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просив скасувати вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014, за яким його засуджено за ч.3 ст.368, ч.2 ст.191 КК України до позбавлення волі строком на сім років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк три роки, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, та на підставі ст.54 КК України позбавлено його спеціального звання «підполковник міліції» та постановити виправдувальний вирок на підставі п.1,3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки нововиявленою обставиною є факт виявленого порушення норм кримінального процесуального закону щодо прав та обов`язків понятих у кримінальному провадженні, а саме на фотографіях в соціальній мережі «ВКонтакте» відображено факт попередніх (до 13.01.2013) відносин співробітника СБУ ОСОБА_9 , який здійснював процесуальні дії з понятими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Також суд зробив хибний висновок щодо засудження його, ОСОБА_6 за ч.3 ст.368 та ч.2 ст.191 КК України, оскільки він з 29.12.2012 року був звільнений з посади начальника Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області і не перебував на жодній посаді в системі МВС, а також на припущеннях базується факт розтрати майна шляхом зловживання службовим становищем, і суд не звернув увагу на те, що слідчий ОСОБА_12 не був юридично уповноваженим проводити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, отже незаконно розпочав досудове розслідування, а тому всі докази зібрані при проведеному в незаконній формі досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 є недопустимими доказами.
До початку розгляду даної заяви в судовому засіданні ОСОБА_6 подав суду клопотання, яке підтримане його захисником ОСОБА_13 про визнання невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 та п.3 ч.4 ст.291 КПК України порушенням низки прав на захист, закріплених ст.20, ст.42, ст.293 КПК України та визнання порушення цих прав на підставі п.3 ч.2 ст.87 КПК України істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та визнання обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , як такого що не слугує юридичним фактом обвинувачення, та на підставі повноважень суду першої інстанції повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про визнання невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291, п.3 ч.4 ст.291 КПК України та повернення обвинувального акту прокурору відмовлено.
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.05.2017 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року щодо його засудження за ч.3 ст. 368 та ч.2 ст. 191 КК України залишено без задоволення.
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами, просив скасувати вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року на підставі ст.412 КПК України;

скасувати на підставі ст.ст. 8, 55 Конституції України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року ;

скасувати ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.05.2017 року на підставі ст.ст. 404, 412, 415 КПК України , матеріали справи повернути на новий судовий розгляд зі стадії розгляду заяви ОСОБА_6 від 04.05.2017 року.

Вимоги апеляційної скарги зі змінами мотивовано тим, що судові рішення підлягають скасуванню згідно п.3 ч.2 ст.412 КПК України, оскільки, приймаючи ухвалу від 11.05.2017 року, суд безпідставно не дослідив обвинувальний акт та додаток до нього, не перевірив його невідповідність п.5 ч.2 ст.291 КПК України та п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, хоча заявник вказував на порушення права на захист, залишаючи ухвалою від 12.05.2017 року його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року без задоволення, суд не встановив чи мають ці обставини значення для вирішення обвинувачення по суті, не дав суд оцінку тому факту, що формулювання зазначене у вироку Ладижинського міського суду від 07.02.2014 року є відмінним від формулювання, зазначеного у обвинувальному акті, вважає, що він не набув статусу обвинуваченого через відсутність в матеріалах справи розписки про отримання копії обвинувального акту.
Вислухавши доповідача , думку прокурора ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги зі змінами ОСОБА_6 , вважає рішення суду законними, обґрунтованими ; захисника ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу зі змінами, вказуючи зокрема на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, на порушення права на захист, на наявність розбіжностей між викладенням у вироці суду суті обвинувачення та обвинуваченням, зазначеним у обвинувальному акті, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга зі змінами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судове рішення, що набрало законної сили може бути переглянуто за нововиявленими обставинами тільки на підставах, що зазначені в ч.2 ст.459 КПК України .

Відповідно ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких грунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Одним з доводів апеляційної скарги зі змінами ОСОБА_6 є те, що на його думку порушено у кримінальному провадженні його право на захист у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, який Тульчинським районним судом Вінницької області з додатком не досліджувався.
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про визнання невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 , п.3 ч.4 ст.291 КПК України та повернення обвинувального акту прокурору відмовлено, оскільки з цих підстав вирок за нововиявленими обставинами не може переглядатись.
Судове рішення від 11.05.2017 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону , висновки суду є законними та обґрунтованими, оскільки зазначені ОСОБА_6 обставини не відносяться до переліку обставин, зазначених у ст. 459 КПК України, з цих підстав вирок суду не може переглядатись за нововиявленими обставинами.
Вимоги апеляційної скарги зі змінами щодо наявності підстав для скасування ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.05.2017 року , так як ОСОБА_6 не згодний з формулюванням обвинувачення зазначеним у вироку Ладижинського міського суду від 07.02.2014 року, яке на його думку є відмінним від формулювання обвинувачення зазначеного у обвинувальному акті, вважає порушеним його право на захист , а також вказує, що він не набув статусу обвинуваченого є безпідставними .
Дані обставини не можуть бути визнані нововиявленими .
Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 07 лютого 2014 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України , призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі строком 7(сім) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, на строк три роки, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, та на підставі ст. 54 КК України позбавлено його спеціального звання «підполковник міліції»;

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком 5(п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно засуджено ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі строком 7(сім) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, на строк три роки, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, та на підставі ст. 54 КК України позбавлено його спеціального звання «підполковник міліції»;

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21.07.2014 року рішення першої інстанції було залишено без змін, вирок суду набрав законної сили.
Таким чином, питання щодо дотримання права на захист, відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, чи є ОСОБА_6 обвинуваченим , формулювання обвинувачення ОСОБА_14 досліджувались та перевірялись судом першої інстанції та апеляційною інстанцією в порядку , визначеному КПК України.
Обставини, що стосуються формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, у вироку суду не можуть бути визнані новими, оскільки вони були відомі органам, які проводили розслідування, і суду.
Розглядаючи заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року за нововиявленими обставинами, суд діяв в межах та в дотримання вимог кримінального процесуального закону, оскільки до компетенції суду на стадії розгляду заяви щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами не відноситься перевірка відповідності вимогам ст. 370 КПК України вироку суду, відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, пред`явлення ОСОБА_6 обвинувачення .

Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили , і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 є обґрунтованими, законними, оскільки заявником не наведено та не надано доказів щодо наявності нововиявлених обставин, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга зі змінами ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні апеляційної скарги зі змінами .
Ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України та п.3 ч.4 ст.291 КПК України та повернення прокурору, від 12.05.2017 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року щодо засудження ОСОБА_6 за ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 191 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .
Згідно з оригіналом:
Суддя: