УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року

м. Київ
Справа № 202/2623/17

Провадження № 51-5199ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4
встановив:
За вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінено. На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, просить ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що апеляційний суд призначаючи ОСОБА_4 покарання формально послався на тяжкість вчиненого ним злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання та не навів переконливих доводів, на підставі яких призначив засудженому покарання із застосування положень ст. 75 КК.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі прокурор не зазначив, яких саме порушень допустився апеляційний суд, та як допущені цим судом порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвали апеляційного суду та були б безумовною підставою, відповідно до ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК, для її скасування касаційним судом.
Крім того, прокурор у своїй касаційній скарзі, не наводить належного обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_4 апеляційним судом покарання внаслідок м`якості із тяжкістю вчиненого засудженим злочину, обставинами його скоєння та даними про його особу, зважаючи на положення ст. 414 КПК та приписи статей 50, 65, 75 КК у їх взаємозв`язку.
Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній належного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора без руху і встановитисемиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3