20.04.18
Провадження № 1-кп/200/151/18
Справа № 200/7661/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання прокурора про призначення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000661, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , яка обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про призначення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

-чи перебувала ОСОБА_8 у стані фізіологічного афекту на момент вчинення злочину?

-чи страждала ОСОБА_8 на момент вчинення злочину будь-якими психічним захворюваннями?

-чи страждає ОСОБА_8 будь-якими психічними захворюваннями на теперішній час?

Проведення даної експертизи доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул.Бехтерева, буд.1.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора та просили призначити стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу, на вирішення якої також поставити питання:

-Чи є ситуація, що досліджується за справою, зокрема, протиправні дії з боку померлого ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_8 , які мали місце 08.03.2017 року та виразились у формі побиття та здавлення шиї психотравмувальними для ОСОБА_8 .?

-Чи відчувала ОСОБА_8 в момент здавлення її шиї ОСОБА_11 реальну загрозу своєму життю?

Вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти клопотання прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що для повного та всебічного розгляду провадження по суті, необхідно призначити стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу, задовольнив клопотання прокурора.

Згідно ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою експертом або експертами за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, в тому числі, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 509 КПК України визначено, що у разі необхідності тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більш двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 пояснила, що потерпілий ОСОБА_10 її старший брат, стосунки між ним склалися складні, брат був агресивний, випивав, бив її, від нього страждала вона, всі родичі та сусіди, додому неодноразово викликали робітників поліції. До подій, що відбулись 08 березня 2017 року, брат ОСОБА_10 бив її кулаками, топив у ванній, однак її прохали не писати заяв до поліції. Брат проживав на кошти батька, нічого не купував додому, не платив за квартиру. Одного разу вона не впускала його додому дві доби через те, що він погрожував її життю та здоров`ю по телефону.

Брат ОСОБА_10 досить часто брав ніж та погрожував родині, й вони могли лише всі разом його заспокоїти, його погрози вони сприймали як реальні для загрози їх життю, однак з відповідними заявами в поліцію вони не звертались.

Станом на 08.03.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 , мешкала вона, її батько, донька та онучка, за декілька днів до цього мешкав також його син.

08 березня 2017 року десь о 14.00 год. її донька з онукою поїхали, брат ОСОБА_10 був вдома із товаришем, до неї прийшла сусідка. Коли остання пішла, брат провів і свого товариша, після чого покликав батька й вони разом пішли на кухню. В її кімнаті були два ножі, де вона ними нарізала та чистила продукти, в кухню виходила тільки до плити. Десь о 21.30 год. батько пішов до кімнати, вона вже збиралася лягати спати. Потім, приблизно о 21.55 год. вона почула, що брат пішов до батька, однак той сказав, щоб йому не заважали. Потім брат, який перебував у стані сп`яніння, прийшов до неї в кімнату та запитав, чому вона його ігнорує, на що вона йому сказала досить випивати, й вказала на те, що він не працює. Після чого, не встигла договорити, брат одразу став її бити по потилиці, в область обличчя, в лобну частину голови разів десять. Вона намагалася відвести удари, а тому скотилася з дивану, відчула кров на обличчі. Далі вона піднялась та стала шукати телефон, щоб подзвонити, однак не знайшла. Далі вона сказала, що його посадять до в`язниці, і в цей час брат вдарив її ногою по спині, після чого вийшов із кімнати. Потім, вона піднялась та стала йти до коридору, щоб знайти міський телефон, однак брат перехватив її та схопив лівою рукою за халат, не давав вийти з квартири, а іншою рукою штовхнув до стіни та став бити її кулаком в область обличчя, говорив, що вб`є її, казав «замовкни та помри». В цей час батько вийшов з кімнати, став хватати брата за руки, вона вирвалася та побігла до кімнати, щоб знайти телефон та викликати поліцію, звідки чула, як брат щось кричав нецензурно, погрожуючи їй, «що зараз їй ще влаштує, зараз вона отримає від нього». Вона злякалась. Телефона не знайшла. В цей час вона побачила на столі в кімнаті ніж 25 см з рукояткою, з лезом приблизно 15 см. Взяв цей ніж, вона вибігла до кімнати батька, щоб подзвонити, брата не було, вона подумала, що брат пішов на кухню за ножем, як це робив завжди. В цей момент батько побачив в руках в неї ніж та запитав, для чого вона його взяла. Вона відповіла, що, якщо він(брат) буде її бити, вона буде захищатись. В цей час брат забіг до кімнати, накинувся на неї, став її душити за шию. Вона не встигла покласти ніж, оскільки брат коли забіг, накинувся на неї, та став душити. Вона розуміла, що брат не зупиниться, що задушить її. Вона стала відбиватися від нього, одною рукою намагалася прибрати його руку, а іншою рукою, де був ніж, била його в тулуб, а брат в цей час кричав нецензурно та казав, що задушить її. Вона не може сказати, скільки ударів нанесла брату, однак від цього в нього руки послабіли, батько відштовхнув брата від неї до стіни, і той упав. Потім вона побачила у брата в області грудної клітини поранення, а в неї в руках ніж, який вона одразу кинула. Не може пояснити, яким чином завдала ножові поранення брату. Вона завдала брату тілесні ушкодження, так як боялась за своє життя. Після чого вона з телефону батька викликала швидку допомогу, а потім зі свого поліцію.

В цей день брат загалом наніс їй приблизно 20 ударів, коли він душив її, вона боялась за своє життя, не могла кричати, розуміла, що він не зупиниться, він її задушить.

Вказала, що двері до її кімнати зачиняються на замок, однак не може пояснити, чому вона не зачинилася в кімнаті від брата, коли повернулася за телефоном. За допомогою до сусідів не зверталася.

Під час проведення експертизи, тілесні ушкодження на її шиї не оглядались, лише її обличчя, руки та грудну клітину. Під час огляду вона була одягнена у светр з коміром, його під час огляду не знімали. Не говорила експерту, що в неї в область шиї болить, тоді в неї боліла лише голова та обличчя.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що обвинувачена його донька, а потерпілий ОСОБА_10 - син. З сином виникали конфлікти, які той розпочинав перший, й декілька разів викликали робітників поліції. Він завжди намагався заспокоїти сина, той його не бив. ОСОБА_8 часто говорила ОСОБА_10 , чому він не йде працювати. До подій 08.03.2017 року, син іноді бив ОСОБА_8 але до поліції вони не звертались.

08 березня 2017 року до сина прийшов знайомий, вони з ним випивали, потім він прогнав цього товариша, й став сам сидіти із сином кухні десь з 20.00 год. до 21.30 год., слухаючи музику. Потім він сказав сину йти спати, а саме пішов до своєї кімнати. Однак, через деякий час почув якийсь шум, вийшов із кімнати та побачив, як син наносить удари ОСОБА_8 по обличчю. При цьому, в руках у ОСОБА_8 ножа не було. Він їх розборонив та розігнав, ОСОБА_8 пішла до своєї кімнати, син на кухню випивати, він же також пішов до своєї кімнати.

Потім, хвилин через 2-3, до його кімнати зайшла ОСОБА_8 із ножем, сіла біля нього та сказала, що буде захищатися. В цей час до кімнати забіг син та накинувся на ОСОБА_8 , став її душити, навалившись на неї, прижав до стіни. ОСОБА_8 не могла вирватися від нього. Побачив це, він їй допоміг та схопив сина за плечі і відштовхнув його від ОСОБА_8 , й той впав в коридорі. Якби він не допоміг доньці, син би продовжив її душити, так як в стані сп`яніння себе не контролював, в нього нема «стопів» . Він не бачив, як ОСОБА_8 вдарила сина ножем, крові не бачив. Потім ОСОБА_8 попрохала його викликати швидку допомогу. По приїзду швидка підняла у сина светр, де він побачив поранення, однак син ще був живий.

Вказав, що бачив як ОСОБА_8 кинула ніж під шафу.

За висновком експерта №683-е від 11 березня 2017 року, у ОСОБА_8 при огляді, виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

-забійної рани у зовнішнього кута лівої надбрівної дуги;

-чотирьох синців : у лівій параорбітальній області з частковим переходом в виличну область, на підборідді ліворуч, на верхній повіці правого ока, на грудній клітині праворуч по задньо-пахвовій лінії з переходом на лопаткову лінію по краю реберної дуги;

-субкон`юктивального крововиливу у внутрішнього кута лівого ока;

- внутрішньо-шкіряного крововиливу у лівій тім`яно-потиличній області.

Виявленні тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету( предметів), що діяв ( діяли) в область голови, обличчя та грудної клітини, якими могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження ( як кожне окремо так і в сукупності) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння ( забійна рана під темно- червоною кривавою коринкою; синці брудно-синюшного кольору з чіткими межами; внутрішньо-шкіряний крововилив червоно синюшного кольору), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1,5-3 доби до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і в термін, на який вказує обстежена та слідчий в постанові.

Виявлені у неї тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, доступних для нанесення власною рукою, є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту ( том 1 а.с.52-53).

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчий Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході досудового розслідування справи звертався до слідчого судді із клопотанням про призначення ОСОБА_8 стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи, й дане клопотання було задоволено слідчим суддею ( а.с.166-168, а.с.169).

Втім, в подальшому, після задоволення клопотання, слідчий призначаючи своєю постановою експертизу, зазначив про проведення стосовно ОСОБА_8 стаціонарної судово-психіатричної експертизи, замість психолого-психіатричної, про що вказував сам у клопотанні та слідчий суддя в ухвалі.

В подальшому відносно ОСОБА_8 була проведення судово-психіатрична експертиза, при цьому психолого-психіатрична експертиза, так і не була проведена.

З урахуванням вищенаведеного, для правильного вирішення справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора й призначити ОСОБА_8 стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 242, 331, 332, 372, 509 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 про призначення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи задовольнити.

Провести у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1. Чи страждала на момент вчинення злочину або чи страждає на даний час обвинувачена будь-яким психічним захворюванням, якщо страждала чи страждає, то чи могла (може) вона усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними в момент скоєння злочину та у теперішній час?

2. Чи не перебувала обвинувачена в момент скоєння злочину у тимчасово хворобливому стані та чи могла вона усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними?

3. Чи була осудною обвинувачена в період вчинення злочину та чи осудна вона у теперішній час, чи могла (може) вона віддавати звіт своїм діям та керувати ними, та чи немає потреби в застосуванні до неї примусових заходів медичного характеру?

4. Чи маються у обвинуваченої індивідуально - психологічні особливості (інтелектуальні, характерологічні, емоційно-вольові, мотивуючі та інші ), які могли суттєво вплинути на її поведінку в зазначеній ситуації ?

5. Чи перебувала обвинувачена на момент скоєння злочину у стані сильного душевного хвилювання або ж у стані фізіологічного афекту?

6. Чи перебувала обвинувачена на момент скоєння злочину в емоційному стані (психічна напруженість, фрустрація, розгубленість), який міг суттєво вплинути на її свідомість та психічну діяльність?

7.Чи були викликані суспільно небезпечні дії обвинуваченої ОСОБА_8 станом сильного душевного хвилювання (фізіологичного афекту)?

8.Якщо так, які психологічні причини обумовили настання цього стану?

9.Чи міг у обвинуваченої ОСОБА_8 виникнути стан фізіологичного афекту, викликаний поведінкою ОСОБА_10 , який завдав обвинуваченій тілесні ушкодження 08 березня 2017 року, визначені у висновку експертизи №683 від 11.03.2017 оку ( том 2 а.с.52-53)

10.Чи є ситуація, що досліджується за справою, зокрема, протиправні дії з боку померлого ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_8 , які мали місце 08.03.2017 року та виразились у формі побиття та здавлення шиї психотравмувальними для ОСОБА_8 .?

11.Чи відчувала ОСОБА_8 в момент здавлення її шиї ОСОБА_11 реальну загрозу своєму життю?

Проведення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул.Бехтерева, буд.1, попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження №200/7661/17, провадження №1кп/200/151/18, диски, журнал судового засідання та викликати до установи обвинувачену ОСОБА_8 , що проживає в АДРЕСА_1 .

Висновок стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи, одразу ж після її проведення, разом з матеріалами кримінального провадження необхідно направити до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3