Справа № 159/4614/17
Провадження № 1-кп/159/379/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 023 73 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, розлученого, утриманців не має, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 в період часу з 09 год. 30 хв. до 10 год. 21.10.17 р., перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «HUAWEI - Y3» золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2 418 грн. 90 коп., у якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що для потерпілої ніякої цінності не становить, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 40 грн., належні потерпілій ОСОБА_4 , чим завдав останній майнову шкоду на загальну суму 2 458 грн.. 90 коп..

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 14.11.17 р. ст. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, надійшов до суду 27.11.17 р..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілою - 14.11.17 р. - укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та щиро кається. Потерпілій повністю відшкодована матеріальна шкода шляхом відшкодування збитків. Тобто, будь - яких претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого не має. Обвинувачений приніс потерпілій щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок його неправомірних дій, вказаних вище. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі терміном на 1 р. з іспитовим строком.

Потерпілою підтверджено в суді повне відшкодування їй заподіяних обвинуваченим збитків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 14 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 120 170 301 100 023 73 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього судом, згідно з положеннями ст. 76 КК України, обовязки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон, що переданий на зберігання потерпілій, залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_3 ..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1