Справа№751/7497/17
Провадження №1-в/751/554/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представників Чернігівської ВК №44 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії №44 клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

в с т а н о в и в :

26.10.2017 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджена підтримала клопотання та просила застосувати відносно неї положення ст. 1 «в», ст.ст.5, 14 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також розглянути ст. 6-7 на підставі ст. 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році». Крім того, зазначила, що згідно п. «в» ст.1 вона є особою не позбавленою батьківських прав.

Представники Чернігівської виправної колонії №44 в судовому засіданні вказали, що відсутні підстави для застосування відносно засудженої ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.06.2017 року ОСОБА_7 була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії № 44. Початок строку відбування покарання з 06.06.2017 року, кінець строку 06.06.2021 року.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України законодавцем віднесено до тяжких злочинів.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».

Засуджена ОСОБА_7 просить звільнити її від відбування покарання згідно ст.1 п. «в», ст. 5, 14 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також розглянути ст. 6-7 на підставі ст. 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст. 5 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.

Також ст. 6 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців: засуджених за злочини невеликої та середньої тяжкості, засуджених вперше за тяжкі злочини, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Стаття 7 Закону регулює питання скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Статтею 14 вищевказаного Закону передбачено, що до осіб, яким строк покарання було скорочено в порядку амністії або які були частково звільнені від відбування основного покарання в порядку помилування, амністія застосовується виходячи із строку покарання, встановленого згідно з відповідними актами.

Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначено категорії осіб, до яких амністія не застосовується.

У відповідності до п. «б» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Положеннями п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» передбачено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів: за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.12.2013 року за ч.1 ст. 121 КК України засуджена до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць позбавлення волі; за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.06.2017 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України засуджена до 4 років позбавлення волі, 21.01.2016 року звільнялася з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинила умисний тяжкий, а також у матеріалах особової справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 підпадає під перелік осіб, визначених у п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в України», положеннями Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 85, 86 КК України, ст. 336, 372, 537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити повністю.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області, засудженою в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1