В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2017 № 0007714 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 02.06.2017 року приблизно о 16 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Gelly ms kross» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 3-4 км/год по тротуару вул. Харківське шосе з боку пр-ту Соборності, в напрямку вул. Ярослава Гашека в м.Києві.
На тротуарі дорожня розмітка відсутня, дана ділянка призначена для руху пішоходів.
Під час руху водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п.: 2.10 а), 11.13 Правил дорожнього руху України:п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; п. 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших под`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 ПДР України.
Порушення вище вказаних вимог з боку водія ОСОБА_4 , виразилось в тому, що він, керуючи автомобілем «Gelly ms kross» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по тротуару приблизно із швидкістю 3-4 км/год, порушив вимоги п.11.13 ПДР України, а саме під`їжджаючи до будинку № 2-А по вул. Харківське шосе не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість свого автомобіля, перед лінією руху пішохода ОСОБА_5 котра в той час рухалась по тротуару попереду паралельно з ним, чим створив їй небезпеку. Продовжуючи рух далі водій ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 передньою правою частиною свого автомобіля в ліву частину тіла пішохода та лише після цього зупинив свій автомобіль. Після чого водій ОСОБА_4 поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди чим порушив п. 2.10 а) ПДР України.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 12-1/1345 від 10.07.2017:в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Gelly ms kross» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пункту 11.13 ПДР України.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Gelly ms kross» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог пункту 11.13 ПДР України.В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Gelly ms kross» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 11.13 ПДР України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля «Gelly ms kross» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам пункту 11.13 Правил дорожнього руху України.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 969/Е від 03.07.2017, у пішохода ОСОБА_5 1963 р.н. мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма правої стопи у вигляді перелому основи 5-ї плеснової кістки, вказана травма правої стопи за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_4 , котрий порушив вимоги п.п. 2.10.а), 11.13, Правил дорожнього руху України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми умисними діями здійснив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивні характеристики, спосіб життя (раніше не судимий, одружений, непрацюючий, освіта неповна вища), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 286 КК України, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 988 гривень 70 копійок (висновок № 12-1/1345 від 10.07.2017).
Речові докази у кримінальному провадженні залишити у володінні власників.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1