Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2711/17
Провадження № 1-в/553/519/2017
У Х В А Л А
Іменем України
30.11.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2017 року заявник ОСОБА_5 звернувся о суду з заявою про застосування відносно нього ЗУ «Про амністію».

Засуджений ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі.

В судове засідання представник Полтавської виправної колонії № 64 не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність представника адміністрації.

Суд вислухавши думку прокурора, який вказував про те, що в задоволенні заяви засудженого необхідно відмовити, оскільки у відповідності до ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню підлягають особи, які засуджені за вчинення злочинів, які не є тяжкими та особливо тяжкими, засуджений ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжких злочинів, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних обставин.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 останній засуджений Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 04.03.2016 року за ч. 2 ст. 263, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ч.3 ст. 397, ст .ст. 70, ч.5 ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань підлягають особи, які засуджені за лочини не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, норми Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_4 не можуть бути застосовані судом, з підстав, визначених ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки злочини, за які засуджений ОСОБА_4 , відносяться до тяжких у відповідності до ст. 12 КК України.

На підставі викладено, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування відносно засудженого Закону України «Про амністію» - відмовити за безпідставностю.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1