Справа № 425/1954/17
Провадження № 11-сс/782/210/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши 15 вересня 2017 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міськогосуду Луганської області від 02 серпня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА
02.08.2017 року від заявника ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_6 на розгляд слідчого судді надійшла скарга з вимогою зобов`язати військового прокурора Луганського гарнізону залучити ОСОБА_9 до кримінального провадження № 30000501, як потерпілу.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за цією скаргою.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя послався на відсутність у скарзі заявника посилання на реквізити постанови слідчого або прокурора на відмову у визнанні її потерпілою, відсутні дані про фактичне існування цієї постанови, що могло б свідчити про дії слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. Окрім того, слідчий суддя зазначив, що чинний КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі заявник та її представник просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати військового прокурора Луганського гарнізону залучити ОСОБА_9 до кримінального провадження як потерпілу. Вказують на те, що КПК України не вимагає ніяких доказів від заявника для визнання його потерпілим, саме тому, на їх думку, законодавець передбачив визнання заявника потерпілим автоматично, без жодних умов. Кримінально процесуальний закон не вимагає від заявника надання органу досудового розслідування доказів моральної або іншої шкоди для надання йому статусу потерпілого.

При апеляційному розгляді:

- представник заявника підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника заявника, прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнані потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Також відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті Кодексу на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно зазначено, що чинний КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя при відмові у відкритті провадження за відповідною скаргою ОСОБА_9 правильно послався на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Окрім того, необхідно за уважати, що заявник оскаржує бездіяльність військового прокурора Луганського гарнізону сил антитерористичної операції у кримінальному проваджені № 30000501, проте зазначене кримінальне провадження, відповідно до постанови про визначення підслідності від 21.07.2017 року, було направлено для організації здійснення досудового розслідування до прокурора Луганської області, яке його здійснює на теперішній час.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 05, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 02 серпня 2017 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2