Справа № 192/1743/17
Провадження № 1-в/192/17/18
Ухвала
Іменем України
18.01.18 Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

засудженого(в режимі відеоконференції)- ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Диканівська ВК (№12)» (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, засудженого: 18.06.2008р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 06.02.2013 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.5 ст. 185, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, із зарахуванням в строк відбуття покарання строку попереднього ув*язнення з 09.03.2009 р. по 13.10.2010 р.,

про застосування до ОСОБА_5 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_5 вимог ст. 2 Закону України "Про амністію у 2014 році" .

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили застосувати до ОСОБА_5 акт амністії відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Лозівського міськрайонного суду від 06.02.2013 року, у зв*язку з відбуттям ним на день набрання чинності актом амністії чверті покарання. Крім того, засуджений зазначив, що про існування вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013р., яким його було засуджено до позбавлення волі, йому не було відомо, тому він виїжджав за межі України на заробітки, та, коли прибув додому, в липні 2017 року, його було затримано працівниками поліції. Захисник зазначив, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_5 значно покращилася, та негативна поведінка його підзахисного і наявність обвинувачення у вчиненні ним злочину ніяким чином не впливають на застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році".

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що вимоги ст. 2 Закону України "Про амністію у 2014 році" до засудженого не можна застосовувати, оскільки під дію вказаної статті підпадають особи, які реально відбувають покарання у виді позбавлення волі, крім того, вищезазначений Закон вже до засудженого застосовувався, тому неможливо його повторне застосування.

Представник ДУ «Диканівська ВК (№12)» просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого та захисника, вивчивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» також передбачено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Перевіркою судом матеріалів особової справи засудженого та відомостей про його поведінку за час відбування покарання встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.06.2008р. за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р. за ч.5 ст. 185, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.5 ст.185КК України, відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів.

На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р. за ч.5 ст. 185, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

З копії вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р. вбачається, що в строк відбуття покарання засудженому зараховано час тримання під вартою з 09.03.2009 р. по 13.10.2010 р., тобто 584 дні, що складає 1 рік 7 місяців 5 днів. Крім того, з копії вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_5 було залишено раніше обраний запобіжний захід підписку про невиїзд до набрання вироком чинності, після набрання вироком чинності запобіжний захід засудженому скасувати та змінити на утримання під вартою в умовах Харківського СІЗО. Ухвалами апеляційного суду Харківської області від 28.01.2014 р. та колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2014 р. вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р. залишено без змін.

Посилання засудженого про його необізнаність про призначене вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р. покарання у виді тримання під вартою та залишення запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд судом не приймається до уваги, оскільки останнім вищезазначений вирок оскаржувався до апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.12.2017 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України(в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р.) засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р. зараховано строк попереднього ув*язнення з 09.03.2009 р. по 13.10.2010 р. включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув*язнення за 2(два) дні позбавлення волі.

Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про амністію у 2014 році" передбачено звільнення осіб, засуджених за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування(подальшого відбування) покарання, не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону. Вказаний Закон було опубліковано 18.04.2014 року в офіційному виданні «Голос України»(набрав чинності 19.04.2014р.).

З протоколу 0076/86 затримання особи, на підставі вироку суду від 24.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано на підставі вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013р.- 24.07.2017 року, отже засуджений почав відбувати покарання саме з цього часу.

Статтею 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено, що у разі якщо до особи може бути застосовано кілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2017 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 скорочено наполовину невідбуту частину покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2013 р.

З довідок про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , рішень дисциплінарної комісії про накладення стягнення, витягів з протоколів засідання дисциплінарної комісії вбачається, що останній заохочень не має. Рішеннями дисциплінарної комісії накладено наступні стягнення: 1) 29.08.2017 р. оголошено догану за те, що перешкоджав проведенню догляду; 2) 29.08.2017 р. поміщено до ДІЗО на 7 діб за нетактовну поведінку до іншого засудженого; 3) 06.09.2017р. оголошено догану за зберігання заборонених предметів; 4) 06.09.2017р. оголошено сувору догану за намагання встановити міжкамерний зв*язок; 5) 06.09.2017р. оголошено догану за нанесення собі членоушкодження; 6) 06.09.2017р. поміщено до ДІЗО на 7 діб за відмову виконати законні вимоги адміністрації; 7) 12.09.2017р. переведено до ПКТ на 1 місяць за відмову виконати законні вимоги адміністрації; 8) 20.09.2017р. оголошено догану за порушення розпорядку дня.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 р. було задоволено подання начальника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу та прийнято рішення про переведення останнього до приміщення камерного типу строком на один місяць без виводу на роботу.

Згідно характеристики начальника відділення СПС, затвердженої начальником ДУ«Диканівська виправна колонія (№12)» 12.09.2017р. , ОСОБА_5 за час перебування покарання у вказаній ВК з 28.08.2017р. по 12.09.2017р. неодноразово порушував вимоги режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення у встановленому законом порядку не зняті та не погашені. Характеризується негативно. За час відбування покарання в місцях позбавлення волі вперто не бажає стати на шлях виправлення.

Крім того на даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Суду не було надано доказів про те, що в особистості засудженого відбуваються позитивні зміни, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1- 3, 8 Закону України «Про застосування амністії в України», ст. ст. 2, 9, 10, 12 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст.ст. 85,86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до засудженого ОСОБА_5 вимог ст. 2 Закону України "Про амністію у 2014 році", звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Лозівського міськрайонного суду від 06.02.2013 року, у зв*язку з відбуттям ним на день набрання чинності актом амністії чверті покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який відбуває покарання у виді позбавлення волі- протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1