АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про накладення арешту на майна та накладено арешт на майно, вилучене 25 травня 2017 року під час проведення огляду місця події в зоні митного контролю склад тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ КАРГО», за адресою: м. Київ, проспект Повітрофолотський, бцд. 81-О, відправником якого значиться ОСОБА_10 , а саме: 1) гідропідсилювач БУ-220Д №Н089470226, № Н079470207 2 шт.; 2) напівавтомат парашутний комбінований ППК-У №А20104, №А20731 2 шт.; 3) Автомат часовий АЧ-1,2 №А00208 1 шт.; 4) Арматура з`єднувальна (фітинги) б/н 51 шт.; 5) Агрегат 924 №27450330 1 шт.; 6) Блок повітряних параметрів БВП-П СВС-72 №2034046, №0951437 2 шт.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що санкція статті, за якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, а саме ч. 1 ст. 333 КК України, не передбачає додаткової міри покарання як конфіскація майна, тобто у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого. Крім того, слідчим порушено процесуальні строки і клопотання розглянуто після сплину 72 годин, які передбачено для розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то враховуючи, що розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 30.05.2017 року було постановлено без повідомлення представника власника майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000142, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

25.05.2017 року постановою старшого слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 вказане у клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні №0000142 речовим доказом.

26.05.2017 року старший слідчий слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого 25 травня 2017 року під час проведення огляду місця події в зоні митного контролю склад тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ КАРГО», за адресою: м. Київ, проспект Повітрофолотський, бцд. 81-О, відправником якого значиться Малекі Амір, а саме: 1) гідропідсилювач БУ-220Д №Н089470226, № Н079470207 2 шт.; 2) напівавтомат парашутний комбінований ППК-У №А20104, №А20731 2 шт.; 3) Автомат часовий АЧ-1,2 №А00208 1 шт.; 4) Арматура з`єднувальна (фітинги) б/н 51 шт.; 5) Агрегат 924 №27450330 1 шт.; 6) Блок повітряних параметрів БВП-П СВС-72 №2034046, №0951437 2 шт., посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

30.05.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, перелік якого наведено у клопотанні, з тих підстав, що воно є речовими доказами в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вилучені 25 травня 2017 року під час проведення огляду місця події в зоні митного контролю склад тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ КАРГО», за адресою: м. Київ, проспект Повітрофолотський, бцд. 81-О, відправником якого значиться Малекі Амір, а саме: 1) гідропідсилювач БУ-220Д №Н089470226, № Н079470207 2 шт.; 2) напівавтомат парашутний комбінований ППК-У №А20104, №А20731 2 шт.; 3) Автомат часовий АЧ-1,2 №А00208 1 шт.; 4) Арматура з`єднувальна (фітинги) б/н 51 шт.; 5) Агрегат 924 №27450330 1 шт.; 6) Блок повітряних параметрів БВП-П СВС-72 №2034046, №0951437 2 шт., перевірив співрозмірність права власності з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути приховане, передане, пошкоджене або знищене, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи апелянта про те, що санкцією частини 1 статті 333 КК України не передбачено додаткову міру покарання у виді конфіскації майна, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки арешт на майно слідчим суддею накладено з підстав, визначених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Щодо посилань апелянта на те, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України і слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна з порушенням процесуальних строків, є необґрунтованими та такими, що спростовуються наданими матеріалами справи, з яких вбачається, що зазначене майно було вилучено 25.05.2017 року і вже 26.05.2017 року клопотання органу досудового розслідування зареєстровано в канцелярії місцевого суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вилучені речі, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Поновити третій особі ОСОБА_11 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про накладення арешту на майна та накладено арешт на майно, вилучене 25 травня 2017 року під час проведення огляду місця події в зоні митного контролю склад тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ КАРГО», за адресою: м. Київ, проспект Повітрофолотський, бцд. 81-О, відправником якого значиться Малекі Амір, а саме: 1) гідро підсилювач БУ-220Д №Н089470226, № Н079470207 2 шт.; 2) напівавтомат парашутний комбінований ППК-У №А20104, №А20731 2 шт.; 3) Автомат часовий АЧ-1,2 №А00208 1 шт.; 4) Арматура з`єднувальна (фітинги) б/н 51 шт.; 5) Агрегат 924 №27450330 1 шт.; 6) Блок повітряних параметрів БВП-П СВС-72 №2034046, №0951437 2 шт. залишити без змін, а апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4436/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1