Справа № 369/67/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/28/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18.01.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та застосовано до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, тобто до 02 березня 2018 року (включно).

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Апелянт зазначає, що в клопотанні жодним чином не обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою. Слідчим суддею не умотивовано висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не враховано те, що останній має постійне місце проживання, зобов`язується прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Вказане свідчить про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків, не займатиметься злочинною діяльністю та жодним чином не зможе вплинути на хід досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу слідчого судді правильною, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно матеріалів провадження, органами досудового розслідування встановлено, що 02.01.2018 близько 04.00 год. ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на третьому поверсі вказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, виштовхнув її через відкрите вікно вказаної квартири.

У результаті падіння з висоти третього поверху ОСОБА_11 вдарилася об асфальтне покриття та померла на місці від отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно довідки про причину смерті №6 від 02.01.2018 року смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок поєднаної травми голови та живота.

02.01.2018 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_7 03.01.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Підставами підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 02.01.2018 року, протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України від 02.01.2018 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 , та іншими доказами в своїй сукупності.

03.01.2018 року до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 із клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі і перебуваючи на волі й усвідомлюючи відповідальність, яка передбачена за вчинення даного злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_7 офіційно не працює та не навчається, вчинив злочин пов`язаний з насильством, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, тобто до 02 березня 2018 року (включно), без визначення розміру застави.

Дане рішення мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя ретельно дослідивши наявні у провадженні докази прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому в повній мірі врахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України. Зокрема те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, пов`язаним із насильством, за вчинення котрого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, дані про особу підозрюваного, який не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, що дає підстави вважати, що він перебуваючи на волі й усвідомлюючи відповідальність, яка передбачена за вчинення даного злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які з ним знайомі, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді про доведеність ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст.5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27.111997, §57).

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - ЄСПЛ зазначив, «що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розміру застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті людині.

Із огляду на зазначене, доводи захисника про необхідність скасування ухвали слідчого судді та можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження.

Враховуючи вказане вище, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Відтак, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, тобто до 02 березня 2018 року (включно) без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: