Справа № 579/622/15
Провадження № 1-кп/577/107/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника Прокоп ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
за ч.2 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
27.01.2015 р. у вечірній час, точна година органами досудового розслідування не встановлена, у будинку в с.Ярославець Кролевецького р-ну Сумської обл. обвинувачений ОСОБА_6 в ході суперечки з ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязнених відносин, пов`язаних із небажанням останньої покинути житло, умисно наніс один удар ногою їй в область живота, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в епігастральній ділянці, закритої тупої механічної травми підшлункової залози, яка призвела до гострого післятравматичного панкреанекрозу, розлитого гнійно-гемарагічного перитоніту, загальної інтоксикації організму, по ступіню тяжкості які відносяться до тяжких. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла в Кролевецькій ЦРЛ.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що 27.01.2015 р. ввечері у вікно його будинку постукали. Відчинив вхідні двері, в цей час ОСОБА_7 перестрибнула через паркан з вулиці на двір. Вийшов на вулицю та відчинив хвіртку, ОСОБА_7 перестрибнула через паркан з двору на вулицю, де впала на бік. Остання, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попросилися в будинок і він їх впустив. Вони були в стані алкогольного сп`яніння, у будинку їх розморило. Запропонував гостям вийти з будинку, на що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пішли, а ОСОБА_7 залишилася. Остання у прихожій стала на коліна, намагався її руками підняти за одяг, але вона трималася руками за його шорти. В ході сварки випадково штовхнув ОСОБА_7 стопою лівої ноги обутою у тапочки в область живота, після чого та встала і пішла.
Однак, незважаючи на невизнання своєї вини, винність обвинуваченого повністю доводиться зібраними по справі доказами.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює фельдшером у ФАП та у січні 2015 р. оглядала ОСОБА_7 , за наслідками чого викликала швидку допомогу та госпіталізувала її. При цьому остання розповідала що її вдарили, але хто не сказала.
Свідок ОСОБА_9 показала, що 27.01.2015 р. ввечері разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння пішли до ОСОБА_6 . По дорозі ОСОБА_7 падала, в будинку обвинуваченого покурили і пішли з будинку вдвох з ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 залишилася. Близько через 40 хв. ОСОБА_6 прийшов з ОСОБА_7 , яка скаржилася на біль у животі, та лягла спати в будинку ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що у січні 2015 р. ввечері до неї додому прийшла ОСОБА_7 та попросилася переночувати. Вона її впустила, при цьому остання стогнала, тому вранці наступного дня відвела ОСОБА_7 до ФАП.
Експерт ОСОБА_12 показав, що був присутній під час проведення слідчих експериментів за участі обвинуваченого та померлої, в ході яких задавав лише уточнюючи питання. Підтверджує висновки викладені у проведених ним експертизах.
03.03.2015 р. під час огляду місця події в приміщенні моргу Кролевецької ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_7 з слідами проведення операції в області живота (а.с.75-79).
Згідно довідки Кролевецької ЦРЛ від 30.01.2015 р. ОСОБА_7 знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 29.01.2015 р. з приводу закритої травми живота. Забійна гематома підшлункової залози. Гострий посттравматичний панкреанекроз. Розлитий гнійно геморагічний перитоніт. 29.01.2015 р. проведена операція (а.с.71).
Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експеременту з участю ОСОБА_7 вбачається, що остання показала на місці кількість ударів та механізм їх нанесення ОСОБА_6 27.01.2015 р. в будинку останнього (а.с.87-89).
Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експеременту з участю ОСОБА_6 вбачається, що в ході слідчої дії обвинувачений покази давав добровільно в довільній формі. При цьому він детально розповів та показав на місці механізм нанесення удару ногою в область живота ОСОБА_7 27.01.2015 р. в будинку за його місцем проживання (а.с.101-106).
Згідно висновків судово-медичного експерта №16 від 09.02.2015 р. та 03.04.2015 р. смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої тупої механічної травми підшлункової залози, яка привела до гострого післятравматичного панкреанекрозу, розлитого гнійно - геморагічного перитоніту, загальної інтоксикації організму. Вищевказані тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, є небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. При прибутті до Кролевецької ЦРЛ 29.01.2015 р. о 12 год. лікарями була виявлена підшкірна гематома в епігастральній ділянці і після обстеження встановлений клінічний діагноз: «Гострий після травматичний некротичний пакреанекроз. Гематома підшлункової залози. Розлитий гнійно- геморагічний перитоніт». Цей діагноз підтверджений об`єктивними даними ушкодження на тілі потерпілої, клінічними і лабораторними даними, а також ходом оперативних втручань від 29.01.2015 р. та 16.02.2015 р. Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, на що вказують закритий характер травми черевної порожнини, наявність гематоми, а також відсутність ран та саден. Локалізація та характер ушкоджень вказують на те, що вони могли виникнути внаслідок не менш як від одного удару ногою в ділянку живота і тому подібними предметами при обставинах, вказаних в описовій частині постанови про призначення даної СМЕ. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_7 могла отримати як у вертикальному, так і в горизонтальному і тому подібним положенням тіла відносно до нападаючої особи. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потребувала своєчасної кваліфікованої медичної допомоги. Між отриманими тілесними ушкодженнями і смертю потерпілої був проміжок часу близько 33 діб , про що свідчить розвиток гнійно геморагічного перитоніту та дані історії хвороби. По ступеню тяжкості це тяжкі тілесні ушкодження, тому як вони є небезпечними для життя в момент їх заподіяння (а.с. 73-74, 80-82).
Відповідно до висновку експерта від 18.02.2015 р. № 18 механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , може відповідати механізму їх заподіяння, продемонстрованого ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту 11.02.2015 р. (а.с.92-93).
Як вбачається з висновку експерта від 15.04.2015 р. № 16, механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 , може відповідати механізму їх заподіяння, продемонстрованого ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту 03.03.2015 р., тобто внаслідок нанесення удару ногою в ділянку передньої черевної стінки. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_13 не могли виникнути внаслідок падіння з наступним співударянням об тверду поверхню правою стороною тіла (а.с.109-110).
Згідно висновку експерта від 10.07.2015 року № 78/2015 у ОСОБА_7 мала місце закрита травма органів черевної порожнини з ушкодженням підшлункової залози (гематома), яка призвела до розвитку панкреанекрозу, гнійно-розлитого перитоніту, загальної інтоксикації і до настання смерті. У ОСОБА_7 до отримання травми 27.01.2015 р. мало місце захворювання підшлункової залози - хронічний панкреатит. Лікарями Кролевецької ЦРЛ потерпілій призначалася та надавалася адекватна медична допомога в повному обсязі. У даному випадку на перебіг травми та розвиток ускладнень могли вплинути несвоєчасне звернення за медичною допомогою (хвора звернулася тільки через 2 доби після отримання травми) та отримання травми на фоні хронічного панкреатиту (а.с. 172-182).
Аналізуючи зібрані по справі докази та надаючи їм оцінку, суд вважає, що пояснення обвинуваченого є недостовірними, оскільки протирічать зібраним по справі доказам і розцінюються лише як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.. Суд враховує положення п. 4.7. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, згідно якого загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, а випадковими обставинами (наприклад, алкогольним сп`янінням, правцем), індивідуальними особливостями організму (наприклад, гемофілією), дефектами надання медичної допомоги тощо не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості. В таких випадках експерт зобов`язаний вказувати характер причинно-наслідкових зв`язків між ушкодженням і такими наслідками. Ушкодження хворобливо змінених тканин і органів може бути розцінено за ступенем тяжкості як ушкодження здорових, якщо між цим ушкодженням і несприятливим кінцем є прямий причинний зв`язок. На переконання суду встановлено наявність прямого причинного зв`язку між нанесенням ОСОБА_6 одного удару ногою в живіт ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала закриту тупу механічну травму підшлункової залози, яка призвела до гострого після травматичного панкреанекрозу, розлитого гнійно - геморагічного перитоніту, загальної інтоксикації організму та смерті. Питання про умисел на заподіяння тілесних ушкоджень суд вирішує, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, характер і локалізацію нанесених ударів, поведінку винного і потерпілої, що передувала події. При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар ногою в життєво-важливий орган - живіт ОСОБА_7 , коли остання перебувала на колінах на підлозі. Дана обставина вказує на те, що ОСОБА_6 контролював свою поведінку, у нього була відсутня раптовість чи необережність, його дії свідчать про наявність умислу щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, винність обвинуваченого повністю доведено і його дії слід кваліфікувати за ст.121 ч.2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.
Обставин обтяжуючих покарання суд не вбачає.
До пом`якшуючих слід віднести - часткове відшкодування заподіяної шкоди, раніше не судимий.
З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_6 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою та строк відбування покарання рахувати з 24.11.2016 року, час перебування під вартою до вступу вироку в законну силу обраховувати з розрахунку, що один такий день відповідає 2 дням позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання час знаходження під вартою з моменту затримання, тобто 13.11.2015 р., по 23.11.2016 р.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1