Ухвала
Іменем України
17 квітня 2018 р.
м. Київ
справа № 553/4065/16-к

провадження № 51-5472ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
роглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 січня 2018 року,
встановив:
Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку м. Полтави, жительку

АДРЕСА_1 , громадянку України, раніше не судиму,
засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк 240 годин.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 січня 2018 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 ставить вимоги про скасування судових рішень стосовно неї через безпідставність засудження. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Твердить, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушеннями вимог ст. 370 КПК України. Просить кримінальне провадження шодо неї закрити.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
За вироком суду, ОСОБА_4 визнана винною та засуджена за умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я

ОСОБА_5 , яке сталося 25 вересня 2016 року близько 17 години на земельний ділянці АДРЕСА_2 за обставин, викладених у вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилання ОСОБА_4 на однобічність, неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, підтверджується детально наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив та надав оцінку.
Зокрема, винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілої

ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ; довідкою №16097 від 25 вересня 2016 року, виданою травмпунктом

1 Міської клінічної лікарні; даними картки виклику швидкої медичної допомоги; даними висновку експерта № 1509 від 27 вересня 2016 року; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року.
Призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і у скарзі не оспорюється.
При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку суд відповідно до вимог ст. 419 КПК України ретельно перевірив доводи апеляційної скарги

ОСОБА_4 і заперечення на апеляційну скаргу від потерпілої ОСОБА_5 та дав на них мотивовану відповідь. Зазначив, з яких підстав апеляційну скаргу визнав необгрунтованою.
Касаційна скарга не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження. Із поданих до неї копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 січня 2018 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3