УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ПАТ «Запоріжсталь» у період часу з 2015 р. по теперішній час, за попередньою змовою з посадовими особами Запорізької міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди, умисно не виконували роботи, передбачені Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Екологічним меморандумом, укладеним між ПАТ «Запоріжсталь», Запорізькою міською радою та Міністерством екології та природних ресурсів України, пов`язані з розчисткою території, забрудненої відходами виробничої діяльності ПАТ «Запоріжсталь», чим спричинили тяжкі наслідки.
На виконання умов Екологічного меморандуму ТОВ «Запоріжспецсплав» здійснює розробку земельної ділянки по вул. Південне шосе, 72, в м. Запоріжжя, наданої Запорізькою міською радою в оренду ПАТ «Запоріжсталь» для розташування промислового майданчика та розміщення відходів металургійного виробництва, а представники ТОВ «Спецбуд-геодезія» здійснюють розробку земельних ділянок, прилеглих до орендованої ПАТ «Запоріжсталь» земельної ділянки, яка розташована в районі балки Маркусова «Чорна гора» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Представник ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, надав суду письмові заперечення на клопотання, за змістом яких просив у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю (аркуш справи 8-9).
Заслухавши слідчого, представника ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», дослідивши подані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як передбачено ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» передбачено, що проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб -підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об`єктів суб`єктів електроенергетики та суб`єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження Кабінету Міністрів України.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» передбачено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.
Клопотання слідчого не містить конкретизації норми КПК України, за якою було б регламентовано необхідність проведення перевірки, про яку вказує слідчий, у даному кримінальному провадженні.
Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя зауважує, що вони не містять постанови слідчого про призначення нею такої перевірки, у той час як аналіз положень статті 40 КПК України доводить те, що передумовою для звернення до суду із клопотанням про дозвіл на проведення перевірки є винесена слідчим постанова про її призначення.
Також зазначена у клопотанні слідчим мета встановлення фактів порушення земельного законодавства під час розміщення відходів металургійного виробництва та розміру шкоди, не відповідає завданням державного контролю відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».
Слід також зауважити, що у клопотанні слідчий посилається на повноваження Держгеокадастру щодо проведення перевірок, складання актів перевірок та передання матеріалів прокурору, якщо при розгляді справи державний інспектор дійде до висновку щодо наявності у порушенні ознак кримінального правопорушення. В цей же час, у даному випадку кримінальне провадження вже здійснюється із кваліфікацією дій за ч. 2 ст. 364 КК України. Проте, слідчий у клопотанні з урахуванням вказаних обставин не зазначає конкретної мети проведення позапланової перевірки в межах даного кримінального провадження.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 169-р від 10.03.2017 скасовано Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 № 464 «Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», яким було регламентовано порядок проведення позапланової перевірки.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.
За правилами чинного КПК України слідчим суддею в межах його компетенції, на стадії досудового розслідування розглядаються клопотання слідчого (прокурора) по застосуванню заходів забезпечення кримінального провадження, вичерпний перелік видів яких наведений у ч. 2 ст. 131 КПК України, клопотання про проведення слідчих дій, визначених у главі 20 КПК України.
При цьому КПК України не передбачає ні такого заходу забезпечення кримінального провадження, ні такої слідчої дії як проведення перевірки, а відповідно, і повноваження у слідчого суддіна її призначення відсутні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
Підсумовуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено наявність на даний час як правових, так і документально обґрунтованих підстав для призначення перевірки, вказаної у клопотанні, у зв`язку з чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 26, 371, 372 КПК України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Законом України Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення перевірки відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 грудня 2017 р.

Повний текст ухвали оголошено 29 грудня 2017 р. о 09:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1