Справа № 581/923/17
Провадження № 1-кп/581/12/18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
06 лютого 2018 року селище Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м.Запоріжжя, проживає по АДРЕСА_1 , не одружений, офіційно не працює;
ОСОБА_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у м.Запоріжжя, проживає по АДРЕСА_2 , не одружений, офіційно не працює, засуджувався
вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2009 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16 червня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;

вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2011 року за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 23 січня 2015 року звільний умовно-достроково (невідбутний строк 1 рік 7 місяців 10 днів);

ОСОБА_7 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 народився у м. Луганськ, проживає по АДРЕСА_3 , одружений, офіційно не працює, засуджувався

вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі;

ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року звільний умовно-достроково (невідбутний строк 1 рік 8 місяців 14 днів);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Близько 17 год. 11 листопада 2017 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вийшли з бару «Оріон» на вулицю, де помітили неподалік припаркований на площадці поряд з будівлею № 2 по вул. Троїцькій в селищі Липова Долина автомобіль марки «Фольцваген крафтер» білого кольору (бус) д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 . У ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник єдиний злочинний умисел на вчинення крадіжки майна з цього автомобіля.

Близько 17 год. 11 листопада 2017 року реалізовуючи свій умисел до кінця, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 скориставшись відсутністю власника автомобіля та сторонніх, осіб, таємно, за попередньою змовою, а ОСОБА_7 та ОСОБА_11 повторно, викрали із вказаного автомобіля належні ОСОБА_4 речі, а саме: револьвер РКС-3 «Ринг» калібру 9 мм, вартістю 360 грн., гумовий ремінь двигуна автомобіля «Фольцваген крафтер», вартістю 551 грн., клапан регулювання турбіни автомобіля «Фольцваген крафтер», вартістю 1078,80 грн., автомобільну зарядку чорного кольору, вартістю 79,20 грн., електрокабель (зарядний пристрій до ліхтаря) чорного кольору з написом Baohing LTSA - 2F № 14586, вартістю 105,60 грн.

Викраденим обвинувачені розпорядились на власний розсуд, перенісши до кімнати №3 Готелю «Вечорниці» по вул. Роменській, 5 в селіщі Липова Долина, де вони проживали.

Згідно з висновками експертів вартість викраденого становить 2174,60 грн.

Вказані злочинні дії обвинувачених суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 повторно.

16 січня 2018 року між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. 06 лютого 2018 року сторони надали суду іншу угоду про примирення, викладену в новій редакції. Відповідно до умов уточненої угоди про примирення, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження. Враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за вказаною статтею у виді позбавлення волі на строк один рік, від відбування якого звільнити обвинуваченого з випробуванням з іспитовим строком один рік на підставі ст. 75 КК України.

16 січня 2018 року між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення. 06 лютого 2018 року сторони надали суду іншу угоду про примирення, викладену в новій редакції. Відповідно до умов уточненої угоди про примирення, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження. Враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину узгодили призначення ОСОБА_6 покарання за вказаною статтею у виді позбавлення волі на строк один рік, від відбування якого звільнити обвинуваченого з випробуванням з іспитовим строком один рік на підставі ст. 75 КК України.

16 січня 2018 року між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення. 06 лютого 2018 року сторони надали суду іншу угоду про примирення, викладену в новій редакції. Відповідно до умов уточненої угоди про примирення, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження. Враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину узгодили призначення ОСОБА_7 покарання за вказаною статтею у виді позбавлення волі на строк один рік. Також, до вказаного покарання за правилами ст. 71, 72 КК України приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підтвердили, що угоди про примирення між ними укладені добровільно, такі угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник в судовому засіданні вважали, що при укладенні угод про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому вони можуть бути затвердженими.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 474 КПК України суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачені свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнають повністю.

При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди цілком правильно розуміють визначені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України наслідки укладення та затвердження даної угоди, права, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинувачених у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угод не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства та відповідають інтересам суспільства, дії обвинувачених правильно кваліфіковані, узгоджений вид покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , призначивши обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, суд також має враховувати, що у випадку затвердження угоди про примирення з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до ч. 2, 3 ст. 75 КК України суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначено сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, враховуються судом частково.

На підставі викладеного суд вважає можливим звільнити обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, як зазначено в угодах про примирення.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинувачених не застосовані.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат - у відповідності ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноважего органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі відбування покарання зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування ним покарання за даним вироком строк тримання під вартою із 12 по 14 листопада 2017 року включно.

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноважего органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі відбування покарання зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування ним покарання за даним вироком строк тримання під вартою із 12 по 14 листопада 2017 року включно.

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком - 1 рік 8 місяців 14 днів обмеження волі, і призначити остаточно ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців 7 днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноважего органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі відбування покарання зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування ним покарання за даним вироком строк тримання під вартою із 12 по 14 листопада 2017 року включно.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 14 листопада 2017 року арешт на панель з автомагнітоли «Блаупункт», телефон мобільний «Нокіа» 6151, кепку чорного кольору фірми «Найк».

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться на зберіганні у Липоводолинському ВП ГУНП в Сумській області:

панель з автомагнітоли «Блаупункт», що належить потерпілому ОСОБА_12 , повернути власнику;

телефон мобільний «Нокіа» 6151, кепку чорного кольору фірми «Найк», перчатки чоловічі, темно-зеленого кольору, що належать ОСОБА_7 , повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у рівних частинах на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1533 грн. 16 коп., тобто по 511 грн. 05 коп. з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1