Ухвала іменем україни 31 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2017 року,

встановила:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишено без руху та надано 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах встановленого строку потерпілий повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.

Як убачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, не навів обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Потерпілий фактично, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, вказує на неналежну оцінку доказів у кримінальному провадженні, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічність і неповноту досудового розслідування та судового розгляду, що відповідно до наведених положень Закону не є підставами для перегляду судових рішень.
При цьому, не враховано положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
ОСОБА_4 фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дана судами першої та апеляційної інстанцій.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК Україниу касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Так, вимоги потерпілого не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Натомість, потерпілий не зазначає, що слід зробити з судовими рішеннями за наслідками розгляду касаційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до з ч. 4 ст. 429 КПК України, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2017 рокуразом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

судді:

_____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3