Справа № 368/1517/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/383/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 11.04.2018

ВИРОК
Іменем України

11 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000266 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 29 січня 2018 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; відповідно до ст.76 КК України покладено обов`язки протягом іспитового строку повідомляти органи пробації Міністрерства юстиції України про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2 225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) грн. 70 (сімдесят) коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 , 08 травня 2017 року приблизно о 03 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю та керуючи технічно несправним автомобілем марки «Хюндай Акцент», номерний знак НОМЕР_2 , рухався за межами населених пунктів по проїзній частині автодороги місцевого значення сполученням «Кагарлик Канів». Під час руху на вказаній автодорозі, а саме на відстані 500 м до перехрестя з автодорогою сполученням «Ржищів Яблунівка» ОСОБА_8 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не врахував її зміну, не обрав безпечну швидкість руху, грубо порушив вимоги: п. 12.1.; п. 12.6 г); п.31.4.1.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху України), не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та в подальшому здійснив виїзд за межі проїзної частини, де сталося неодноразове перекидання транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_11 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - відкритого характеру перелому кісток основи черепу, крововиливів у речовину і під оболонки головного мозку, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в Кагарлицькій центральній районній лікарні.

Відповідно до висновку № 41 від 23 травня 2017 року за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого характеру лінійного перелому кісток основи черепу в ділянках задніх відділів середніх черепних ямок з обох боків і турецького сідла, з незначним переходом на луску скроневої кістки справа, крововиливи в комірки кісток основи черепу в ділянках продірявленої пластинки, основної пазухи, середніх черепних ямок, пірамід скроневих кісток, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння та за звичайного перебігу.

Тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких не відобразились, або внаслідок ударів об такі предмети. Характер і розташування наявних ушкоджень та наявність ознак струсу тіла вказують на те, що сукупність наявних у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень могла утворитися у пасажира легкового автомобіля за вказаних у постанові обставин автомобільної травми у вигляді неодноразового перекидання легкового автомобіля, в результаті ударів об конструктивні елементи салону легкового автомобіля.

Смерть ОСОБА_12 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми - відкритого характеру перелому кісток основи черепу, крововиливів у речовину і під оболонки головного мозку.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме настанням смерті ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та фактичних обстави вчинення кримінального правопорушення, просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Апелянт зазначає, що, на його думку, оскаржуваний вирок є незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Так прокурор зазначає, що всупереч вимогам законодавства, судом першої інстанції при призначені ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України належним чином не враховано суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК Украйни, відноситься до тяжких злочинів. Поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що обвинувачений під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, що у відповідності до п. 13 ст. 67 КК України, є обтяжуючою обставиною. Апелянт звертає увагу на те, що після вчинення злочину, у якому загинула дружина ОСОБА_8 , останній не приймає участі у вихованні власної доньки, переклавши ці обов`язки на потерпілу ОСОБА_9 , продовжує зловживати спиртними напоями, не працює, доходу у виді заробітної плати не отримує, що позбавляє його можливості належним чином утримувати доньку. Прокурор зазначає, що в діях ОСОБА_8 не проявляється щире каяття, оскільки бажання виправити ситуацію, що склалася, обвинувачений після вчинення ним злочину не проявив, підтвердженням чого є його ставлення до неповнолітньої доньки. Окрім того, прокурор зазначає, що під час досудового слідства та на початку судового засідання ОСОБА_8 не визнавав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просила постановити новий вирок; думку потерпілої в підтримку поданої прокурором апеляційної скарги; обвинуваченого, який у дебатах та останньому слові апеляційну скаргу прокурора просив залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін; дослідивши дані про особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частиною 1 статті 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Засади призначення покарання визначені у ч. 1 ст. 65 КК України, а в частині 2 цієї статті зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку; це ж стосується, відповідно до абз. 2 п. 9 вищевказаної постанови, застосування ст. 75 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався і необґрунтовано призначив покарання із застосуванням ст.75 КК України, що на думку колегії суддів, є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який свою вину визнав та щиро розкаявся у скоєному, виключно позитивну характеристику, перебування на утриманні малолітньої дитини та той факт, що під час ДТП загинула його дружина.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що після вчинення злочину каяття в поведінці обвинуваченого вона не вбачає, останній не цікавиться вихованням дитини, не надає їй матеріальної допомоги та разом з ними не проживає, продовжує вживати спиртні напої, а тому вважала, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Однак, враховуючи обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого перебування під час вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та наслідки вчиненого злочину смерть дружини, поведінку обвинуваченого після вчиненого кримінального правопорушення, який не займається вихованням своєї доньки, не надає їй допомоги, не працює, є інвалідом ІІІ групи, думку потерпілої, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише за умов відбування покарання в місцях позбавлення волі.

У зв`язку із викладеними, доводи прокурора про необґрунтоване застосування до обвинуваченого ст.75 КК України є слушними, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання з постановленням свого вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 29 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині свій вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

В решті вирок Кагарлицького районного суду Київської області щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4