Справа № 362/5802/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/165/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 14.02.2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в межах кримінального провадження №0002665 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року; -

в с т а н о в и л а:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Барахти Васильківського району Київської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.04.2001 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК України відкладено виконання вироку на 2 роки; 02.10.2002 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуваня покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.12.2002 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 69, ч.3 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 28.11.2006 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

засуджено за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Строкі відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислюється з 28.10.2016 року, з часу його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу, залишено тримання під вартою

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 20.06.2017 року), зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 29.10.2016 року по 20.06.2017 року, включно 236 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року по 29.11.2017 року 162 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно із вироком, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

28.10.2016 року близько 14 год. обвинувачений ОСОБА_8 проходячи лугом, що пролягає між вул. Володимирська та вул. Дніпрельстан в м. Василькові Київської області, де поблизу домоволодіння № 155 побачив ОСОБА_9 , який рухався в попутному до нього напрямку.

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_8 виник прямий умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Керуючись прямим злочинним умислом, корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим, що за його діями не спостерігає ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 наздогнав останнього біля рівчака, що розташований на лузі та пролягає між вул. Володимирською та вул. Дніпрельстан в м. Василькові Київсвької області і наніс ззаду потерпілому два удари колюче-ріжучим предметом, зовні схожим на металевий скальпель, в район шиї останнього, внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_9 отримав дві колото-різані сліпі непроникаючі рани передньої поверхні шиї, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел з метою подолання можливого спротиву ОСОБА_9 , обвинувчений ОСОБА_8 повалив потерпілого на землю та почав наносити йому удари по різним частинам тіла.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_9 почав чинити активний опір діям обвинувченого ОСОБА_8 , внаслідок чого повалив його на себе.

Обвинувачений ОСОБА_8 незважаючи на активний спротив потерпілого, продовжував виконувати свій злочинний умисел та незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 111 грн. та банківською карткою банку «Райффайзен Банк Аваль», на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 1576 грн.

Після цього ОСОБА_8 на місці вчинення кримінального правопорушення було затримано очевидцями даної події.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вироку суду першої інстанції щодо нього переглянути і винести свій обґрунтований вирок.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення не є розбоєм, а матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що він забрав у потерпілого будь-яке майно. Також обвинувачений посилається на те, що сторона обвинувачення фіктивно створила тяжкість отриманих потерпілим тілесних пошкоджень, які не підтверджуються належними документами.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 не винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Також просить провести зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по 29.11.2017 року -162 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину не підтверджується жодним належним доказом, а побудована виключно на припущеннях, оскільки на думку захисника, факт належності обвинуваченому ОСОБА_8 коштів в сумі 111 грн. ніким і нічим не заперечений, а факт наявності у потерпілого 28.10.2016 року о 14.00 год. банківської картки АТ «Райффайзен Банк Аваль» та грошових коштів жодним доказом не підтверджується.

Так, апелянт зазначає, що під час огляду місця події та при оформленні протоколу затримання у підозрюваного ОСОБА_8 коштів у сумі 70 грн. та банківської картки, які згідно показів потерпілого у нього забрав обвинувачений, знайдено не було. Свідки події наявність вказаних коштів та банківської картки у підозрюваного не підтвердили. Єдиним доказом вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину є заява потерпілого в якій зазначено, що обвинувачений заволодів його коштами в сумі 70 грн. та банківською карткою банку «Райффайзен Банк Аваль». Пізніше, органом досудового розслідування була змінена підозра обвинуваченому, в якій з незрозумілих причин була змінена лише сума коштів, які привласнив ОСОБА_8 , а саме не 70 грн., а 111 грн. та на підставі вказаної підозри був складений обвинувальний акт, який і розглядався судом першої інстанції. При цьому, обвинувачений при його затримані пояснив, що грошові кошти в сумі 111 грн. є його особистими коштами та під час допиту 29.10.16 року чітко пояснив, де він їх взяв, на що потратив і чому в нього залишилася саме ця сума коштів. Проте, органами досудового розслідування правдивість показів ОСОБА_8 не перевірялася та будь-які слідчі дії з цього приводу не проводилися.

На думку захисника, ухвалюючи вирок суд першої інстанції грубо порушив вимоги КПК України, не взяв до уваги їх заяви, що ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину не вчиняв, не дослідив і не надав правової оцінки тому, що ОСОБА_8 було затримано на місці події і жодним доказом скоєння ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, а саме факту відкритого заволодіння ним грошовими коштами та банківською карткою потерпілого, чи наміру заволодіння ними, не доведено.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого і його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити;

прокурора, який проти апеляційних скарг обвинуваченого і захисника заперечував та просив вирок суду залишити без змін;

перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо того, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України не підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування та судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених у вироку, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 28.10.2016 року після обіду він ішов з роботи, зняв з банківської картки 200 грн., зайшов в магазин, купив продутим і пішов додому. Коли ішов по лугу, то не замітив як ОСОБА_8 підійшов до нього ззаду і вдарив його в шию колючим предметом, штовхнув і вдарив ногою. Потім ОСОБА_8 забрав у нього гаманець з карткою і грошима в сумі 111 грн. Обвинувачений у нього питав пін-код від карточки, який він йому не сказав. Коли ОСОБА_8 зрозумів, що його впізнали, то залишив ножа у його шиї і почав тікати, однак свідки цієї події його затримали. Потерпілий підтвердив у судовому засіданні суду першої інстанції, що напад на нього здійснив саме обвинувачений ОСОБА_8 ;

-показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 28.10.2016 року ішов додому по лугу коли його побачив ОСОБА_9 і попросив допомогти. Він повалив ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виліз з канави зі скальпелем в горлі. Після цього до них прийшли ще свідки даної події, які допомогли затримати ОСОБА_8 і зв`язати йому руки і ноги. Руки у ОСОБА_8 були у крові. ОСОБА_9 сказав йому, що ОСОБА_8 забрав у нього гаманець, гроші і карточку. ОСОБА_10 в судовому засіданні наполягав, що саме ОСОБА_8 здійснив напад на ОСОБА_9 ;

-показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, щ 28.10.2016 року він був біля копанки і бачив як ОСОБА_8 підкрадається до ОСОБА_9 і як обвинувачений напав на потерпілого ззаду, правою рукою взяв за горло, а ліву із заточкою приклав до шиї. Після цього ОСОБА_8 і ОСОБА_9 впали в канаву. Він взяв сина і вони побігли допомагати. Коли підбігли на місце, то побачили боротьбу і заточку, яка стирчала з шиї ОСОБА_9 . Вони зв`язали ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 сказав, що обвинувачений заволодів його грошима і карточкою. У ОСОБА_8 з собою була ще й викрутка і коли він побачив, що потерпілий його розгледів, то хотів останнього втопити.

-показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що коли він прибіг на місце нападу, то побачив як ОСОБА_9 тримав обвинуваченого за ноги, який в цей час кидався на ОСОБА_12 . У ОСОБА_9 з горла стирчав ніж. Коли потерпілого вантажили у швидку, то він попросив подивитися за банківською карточкою і грошима;

доказами, зафіксованими в:

-протоколі огляду місця події від 28.10.2016 року з ілюстрованою таблицею, відповідно до якого оглядалася територія лугової ділянки, розташованої між вул. Володимирська та Дніпрельстан в м. Василькові та були виявлені плями бурого кольору, схожі на кров, поліетиленовий пакет з продуктами харчування, блайзер-кепку, поряд з якими лежав гаманець коричневого кольору, який на момент огляду був пустий. Також оглядом було виявлено викрутку довжиною приблизно 7 см.;

-протоколі огляду місця події від 28.10.2016 року з ілюстрованою таблицею, відповідно до якого оглядався службовий кабінет приймального відділення Васильківської ЦРЛ де працівник швидкої допомоги добровільно видав працівникам поліції металевий предмет сріблястого кольору, зовні схожий на скальпель;

-довідці від 28.10.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_9 поступив до Васильківської ЦРЛ з ножовим пораненням шиї;

-висновку експерта № 329 м/д від 17.11.2016 року,згідно яких у ОСОБА_9 мали місце легкі тілесні ушкодження, що виникли внаслідок дій у вказані частини тіла потерпілого гострого предмету (предметів), що володіє колючо-ріжучими властивостями. Можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 при його падінні з висоти власного зросту, так як і внаслідок дії кистей рук людини зібраних у кулак, виключена. Можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 внаслідок дії леза ножа, чи леза скальпеля, не виключається;

-протоколі проведення слідчого експерименту від 12.11.2016 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_9 пояснив, яким чином на нього напав ОСОБА_8 , завдав йому поранення шиї металевим предметом, який був вилучений з його шиї, а також як останній забрав його грошові кошти у сумі 111 грн. та банківську карту;

-протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2016 року, згідно яких свідок ОСОБА_13 впізнала за формою носа та вух, їх розміром та іншими ознаками на фотознімку №1 особу, що здійснила напад на ОСОБА_9 ;

-розписці ОСОБА_9 від 10.11.2017 року про отримання від працівників поліції грошових коштів в сумі 111 грн., гаманця та продуктів харчування, що були вилучені 28.10.2016 року;

-довідці ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» від 19.09.2017 року, згідно якої на рахунку для виплати заробітної плати який належить ОСОБА_9 , станом на 27-29 жовтня 2016 року знаходилися 1576 грн. У зв`язку з її викраденням, 03.11.2016 року йому було видано нову банківську картку.

При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстав для визнання доказів у даному кримінальному провадженні неналежними або недопустимими він не вбачає.

Оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за встановлених судом обставин та вірно кваліфікував його дії як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції правильно було встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 мало місце, вказане діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України у що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_8 .

За клопотанням прокурора, судом апеляційної інстанції був долучений до матеріалів кримінального провадження та досліджений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 , від 28.10.2016 року з якого вбачається, що під час обшуку ОСОБА_8 , у нього було виявлено і вилучено грошові кошти на загальну суму 111 грн.(т.2 а.с. 36-38)

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає безпідставним доводи обвинуваченого і його захисника в апеляційних скаргах про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України не підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування та судового розгляду.

Оскільки вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, колегія суддів залишає цей вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.

При цьому, враховуючи положення ч.2 ст. 5 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, колегії суддів вважає, що посилання захисника в апеляційній скарзі на необхідність зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по 29.11.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є слушним.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 було затримано 28.10.2016 року о 16.35 год.(т. 2 а.с. 36-38)

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України колегія суддів вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження за період з 28.10.2016 року по 14.02.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, ст. 72 КК України, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 28.10.2016 року по 14.02.2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4