печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на рішення про видачу (екстрадицію),-

В С Т А Н О В И В:
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 23 березня 2017 року про видачу до Російської Федерації ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності. Із оскаржуваною постановою захисник, його довіритель, не погоджуються, оскільки вона була прийнята без належної перевірки обставин того, що ОСОБА_4 звернувся до уповноваженого органу із заявою як особа, яка потребує захисту. 30.05.2016 року прийнято рішення № 282-16 про відмову про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної міграційного служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 282-16 про відмову про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання вчинити дії (справа №826/6846/17). Вказана справа по суті не розглянута. Згідно ст. 590 КПК України, ОСОБА_4 не може бути виданий (екстрадований) до Російської Федерації. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_4 скаргу підтримали з наведених у ній підстав і просили її задовольнити. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі, просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит. За ч.1 ст.591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. З досліджених слідчим суддею документів встановлено, що постанова заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 23.03.2017 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, прийнята на підставі ст. 589 КПК України, оскільки на день прийняття оскаржуваної постанови не було встановлено обставин для відмови у видачі (екстрадиції) особи. При цьому, згідно положень вказаної статті Кодексу у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1)особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України. Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України. Як зазначив у судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_4 , із наданням для огляду судом підтверджуючих документів, ОСОБА_4 звертався до Державної міграційної служби України з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 30.05.2016 року прийнято рішення № 282-16 про відмову про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В постанові заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 23 березня 2017 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 вказано, що рішення Державної міграційної служби України не оскаржувалось ОСОБА_4 .. Однак, як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної міграційного служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 282-16 про відмову про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання вчинити дії (справа №826/7192/17). ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з вказаним позовом 23.06.2016 року, що підтверджується копією конверту, яка міститься в матеріалах скарги (а.с.64). Так, відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит. Виходячи із наведеного вище, з урахуванням існуванням обставин, за яких ОСОБА_4 на сьогодні не може бути виданий до РФ для притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної міграційного служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 282-16 про відмову про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання вчинити дії (справа №826/6846/17) по суті не розглянутий, рішення не прийнято, слідчий суддя приходить до висновку про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 372, 588, 589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на рішення про видачу (екстрадицію) задовольнити.

Скасувати постанову заступника Генерального прокуратура України ОСОБА_6 від 23.03.2017 року про видачу (екстрадицію)ОСОБА_4 . Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 03.04.2018 року о 13-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1