Справа № 736/854/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/230/2018
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Погорільці Семенівського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 10.10.2017 р. Корюківським районним судом за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин,

відмовлено у задоволенні подання Корюківського РВ з питань пробації про його звільнення від відбування призначеного покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Місцевий суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 був засуджений вироком Семенівського районного суду за ст. 94 (умисне вбивство) КК України (ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, а тому Закон України «Про амністію у 2016 році» до нього не може бути застосований.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду і постановити нову, якою звільнити засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у виді громадських робіт, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначив, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році». Так, ОСОБА_7 засуджений за злочин, який не є тяжким або особливо тяжким, має на утриманні неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав. А тому наявні всі підстави для застосування щодо засудженого п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 10.10.2017 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (а.к.п.3-5).

Згідно ст.12 КК України, вищезазначені кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_7 був засуджений, не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що засуджений ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей, в свідоцтвах про народження яких він записаний як батько (а.к.п.6-13).

За змістом п.«в» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.125 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості; має на утриманні неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав, а тому до нього можливо застосувати ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відтак, місцевий суд при розгляді подання Корюківського РВ з питань пробації про застосування до ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році» не в повній мірі з`ясував обставини справи, що потягло за собою винесення незаконного рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою. Така ухвала підлягає скасуванню, з винесенням нової ухвали про задоволення подання Корюківського РВ з питань пробації щодо ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Подання Корюківського РВ з питань пробації задовольнити та звільнити ОСОБА_7 , на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від подальшого відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4