Справа № 606/1782/17
і м е н е м У к р а ї н и
06 листопада 2017 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чорткова Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого
за ч.1 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку вересня 2017 року близько 8 год., перебуваючи на території Буданівського лісництва державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» поблизу с.Папірня Теребовлянського району Тернопільської області, використовуючи власну дерев`яну підводу, запряжену конем, із території вказаного лісництва (квартал 70 відділ 3.2), таємно викрав дрова паливні твердих порід у кількості 2.1 куб м, чим заподіяв ДП «Тернопільське лісове господарство» майнову шкоду на суму 945 грн.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування 13 жовтня 2017 року між представником потерпілого державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто угоди про примирення.
За змістом цієї угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Згідно із вказаною угодою ОСОБА_4 погодився на призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зрозумів обмеження свого права на оскарження вироку суду, яке передбачене п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 погодився із іншими умовами, викладеними в угоді про примирення від 13 жовтня 2017 року, в тому числі із наслідками невиконання угоди.
При затвердженні угоди суд враховує відповідність її вимогам ч.3 ст.469, 471, 474 КПК України.
Крім того, суд вважає, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, оскільки підтверджено обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Тернопільське лісове господарство» ОСОБА_6 у судовому засіданні, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Також суд вважає, що погоджене представником потерпілого та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст.65 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобов`язання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про примирення відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про примирення, укладену між сторонами кримінального провадження 13 жовтня 2017 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Керуючись ст. 370,371,373-375 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Скасувати арешт, накладений на дрова паливні в кількості 2.1 куб.м, які визнані речовим доказом, залишивши їх у розпорядженні ДП «Тернопільське лісове господарство».
Речовий доказ у кримінальному провадженні: дерев`яну підводу, яку передано на зберігання ОСОБА_4 , залишити у розпорядженні останнього.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.