Справа № 168/635/17
Провадження № 1-кп/159/61/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

законного представника неповнолітньої

потерпілої - ОСОБА_8

представник служби у справах дітей ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження № 0000221 на підставі угоди про примирення по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мокре, Старовижівського району Волинської області, українця та громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом 18 липня 2016 року близько 02 години неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні будинку культури, розташованого по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав належний неповнолітній ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Bravis Next» білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із флеш-картою ємністю 4 GВ, вартістю 300 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн. та з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 10 грн., який лежав без нагляду на підвіконні танцювального залу, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 925 гривень 83 копійки.

Під час досудового розслідування між неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 за згодою її законного представника ОСОБА_8 з одного боку, та обвинувачуваним у цьому провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 за згодою його законного представника ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , 22 вересня 2017 року укладена угода про примирення.

За умовами вказаної угоди сторони констатують:

1. 18 липня 2016 року близько 02 години неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні будинку культури, розташованого по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав належний неповнолітній ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Bravis Next» білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із флеш-картою ємністю 4 GВ, вартістю 300 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн. та з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 10 грн., який лежав без нагляду на підвіконні танцювального залу, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 925 гривень 83 копійки, - тобто, в діях обвинуваченого ОСОБА_4 наявні ознаки складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

2. Сторонами погоджено розмір завданої протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 шкоди в розмірі 925 грн.83 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтверджує факти, викладені в пункті 1 даної угоди і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, а також зобов`язується відшкодувати потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 1000 грн. протягом одного місяці з дня укладення даної угоди.

3. Сторони неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 за згодою його законного представника ОСОБА_5 з одного боку, та неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 за згодою її законного представника ОСОБА_8 з іншого боку, з урахуванням наявності двох пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставин, а саме щирого каяття і активного сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину неповнолітнім, за відсутності обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставин справи, - дають добровільну згоду на призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

4,5.Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення і затвердження даної угоди про примирення (ст.ст.324,424,473 КПК України) та з наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Дана угода складена в чотирьох екземплярах, два екземпляри потерпілій стороні та її законному представнику, третій обвинуваченому, четвертий екземпляр угоди - для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000221.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення в ході підготовчого судового засідання суд виходить з наступного.

Положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено право суду у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди про примирення чи про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України, при цьому, ураховано особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин даного кримінального провадження.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки не виконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом установлено, що укладення угоди сторонами за згодою законним представників неповнолітнього обвинуваченого та неповнолітньої потерпілої, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000221 на предмет наявності скарг підозрюваного чи потерпілої, поданих ними або їх законними представниками чи захисником під час кримінального провадження.

Судом установлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння та в присутності свого законного представника та захисника, а також в присутності потерпілої та її законного представника погоджується на призначення узгодженого за угодою покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Потерпіла та її законний представник у підготовчому судовому засіданні підтвердили суду про повне відшкодування обвинуваченим завданої майнової шкоди. Просять затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні та призначення покарання, узгодженого сторонами.

Із урахуванням вище наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 (за згодою її законного представника ОСОБА_8 ) та обвинуваченим ОСОБА_4 (за згодою з його законним представником ОСОБА_5 і в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ).

Одночасно від неповнолітнього обвинуваченого та його законного представника і захисника надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від погодженого сторонами покарання на підставі акту амністії.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої та її законного представника, які, кожен зокрема, не заперечують проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання, визначеного за угодою на підставі акту амністії, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення такого клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарарння. Згідно ч.1 та ч.2 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб; законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Відповідно до ч.1 ст.6 згаданого Закону, особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Прокурор, потерпіла та її законний представник не заперечують проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від узгодженого ними за угодою про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на підставі акту амністії.

Як установлено судом вище, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) середньої тяжкості, у неповнолітньому віці, і, з урахуванням вище наведеного, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за даним вироком.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався і підстави для його обрання на даний час відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 395 грн. 48 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні запчастини до мобільного телефону, які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , слід залишити в користуванні останньої.

Керуючись ст.ст.314, 373,374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 22 вересня 2017 року у кримінальному провадженні №0000221, укладену між неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 за згодою її законного представника ОСОБА_8 з одного боку, та обвинувачуваним у цьому провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 за згодою з його законним представником ОСОБА_5 з іншого боку, - затвердити.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень, - на підставі пункту «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн.48 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні запчастини до мобільного телефону, які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , - залишити в користуванні останньої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1