Справа № 574/1491/15-к
1-кп/574/6/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Буринський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

представника служби

в справах дітей ОСОБА_6

особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7

законного представника особи, яка не

досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Буринь клопотання слідчого відділення Буринського ВП Конотопського ВП ГУМП в Сумській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 від 12.10.2015 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Вознесенка, Буринського району Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , учня 1 курсу ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей», який виховується в сім`ї з матір`ю та вітчимом, раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
В ході досудового розслідування встановлено, що 08.10.2015 року близько 14.00 години, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в кафе «Перлина», розташованого в м. Буринь, по вул. Незалежності, попросив у свого знайомого ОСОБА_4 , який також в цей час відпочивав у кафе, належний йому мобільний телефон марки «НОКІА-500» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_1 та картою пам`яті на 2 GB, нібито для того, щоб зателефонувати у службу «таксі» та викликати автомобіль, запевнивши, що відразу після дзвінка поверне телефон власнику, чого робити насправді не збирався, так як хотів залишити собі для власного користування.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_7 , вийшов з телефоном ОСОБА_4 на двір під приводом начебто зробити телефонний дзвінок та відразу ж попрямував у напрямку дому, не попередивши про це останнього.

В подальшому, вийнявши належну ОСОБА_4 сім-картку оператора МТС з номером НОМЕР_2 , ОСОБА_7 вставив у телефон марки «Нокіа-500» свою сім-картку і надалі користувався даним телефоном, аж поки 11.10.2015 року був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні ним іншого кримінального правопорушення та в ході його особистого огляду був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Нокіа-500», що належить ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №2073 від 23.10.2015 року проведеної товарознавчої експертизи, вартість мобільного телефону марки «НОКІА-500» складає 589 грн. 92 коп., а вартість карти пам`яті на 2 GB, що працювала в телефоні на момент протиправного заволодіння телефоном, складає 50 грн. Таким чином ОСОБА_4 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 639 грн. 92 коп.

В судовому засіданні допитаний як особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7 свою вину визнав у повному обсязі і пояснив, що 08.10.2015 року близько 14.00 години, перебуваючи разом зі своїми знайомими у кафе «Перлина», він зустрів знайомого ОСОБА_4 , який на той момент вже перебував у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши у ОСОБА_4 сенсорний мобільний телефон марки «Нокіа-500», він спочатку попросив його щоб викликати таксі, на що ОСОБА_4 погодився та добровільно дав йому телефон. Зробивши телефонний дзвінок, він повернув телефон ОСОБА_4 як і обіцяв. Після чого, бачачи, що останній перебуває у нетверезому стані, вирішив ще раз попросити у того телефон під приводом, начебто зателефонувати, обіцяючи відразу повернути телефон ОСОБА_4 , чого робити уже не збирався, так як сподівався таким чином забрати його телефон собі, розраховуючи на те, що ОСОБА_4 не пригадає кому його дав через сильне алкогольне сп`яніння. Так і зробив, обманувши ОСОБА_4 в тому що поверне телефон, взяв його у останнього та вийшовши на двір, відразу пішов додому. В подальшому він переставив в телефон свою сім.-картку, користувався телефоном ОСОБА_4 , не маючи наміру його повертати власнику, аж поки не був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні ще одного кримінального правопорушення та в ході його особистого огляду у нього було вилучено мобільний телефон марки «НОКІА-500», що належить ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини кримінального правопорушення викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру та пояснив, що претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов не заявляв і заявляти не буде. Не заперечує проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_7 доведена в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману.

На час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 не досяг віку кримінальної відповідальності (йому було 15 років). Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 190 КК України настає з 16 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність згідно ст. 22 КК України, тому ОСОБА_7 не може бути суб`єктом даного злочину і за скоєний злочин у цьому віці він не підлягає кримінальній відповідальності. За таких обставин до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Згідно ч.1 ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність

Згідно ч.2 ст. 97 КПК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано такий примусовий захід виховного характеру, як застереження, тобто осудження (осуд) суспільно небезпечної поведінки неповнолітнього, вимога припинити таку поведінку під загрозою застосування більш суворих заходів відповідальності.

За таких обставин, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, щире каяття ОСОБА_7 , відшкодування завданих збитків, позицію потерпілої сторони, суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання прокурора та застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речовий доказ необхідно дозволити власнику використовувати на власний розсуд.

На користь держави з матері ОСОБА_8 підлягають стягненню кошти за проведення експертизи.

На підставі ч.2 ст. 97, ст. 105 КК України, ч.1 ст.292, ст.ст.395, 498, 500, КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 ч.1 ст.190 КК України - закрити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Речовий доказ - мобільний телефон марки«НОКІА-500» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_1 та картою пам`яті на 2 GB, який зберігається у ОСОБА_4 дозволити останньому використовувати на власний розсуд.
Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави 306 гривень 90 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд на протязі тридцяти днів з дня проголошення.
Головуючий: