Справа № 161/1549/18 Провадження №11-сс/773/78/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника володільця майна ОСОБА_6 ,

володільця майна ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2018 року про арешт майна (ЄРДР № 0000370),

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням. Просив накласти арешт на автомобіль марки «Опель Омега» р.н.з. НОМЕР_1 (голландської реєстрації), сірого кольору.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник володільця майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржує її з мотивів незаконності. Вказує, що питання про арешт майна розглянуто без участі володільця майна, а слідчим суддею не застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, яку володілець майна та його представник, кожен окремо підтримали, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.

При вирішенні клопотання про арешт майна, дані вимоги закону слідчим суддею були дотримані в повній мірі.

З матеріалів кримінального провадження № 0000370 від 08 лютого 2018 року вбачається, що кримінальне провадження по вказаному у клопотанні факту зареєстроване в ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.

Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугувало те, що 26 січня 2018 року у період часу із 16.08 год. по 16.15 год. невстановлена особа, яка пересувалася автомобілем марки «Опель Омега» р.н.з. НОМЕР_1 проникла в автомобіль марки «Kia Sportage», р.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований поблизу супермаркету, звідки викрала сумку, в якій був гаманець з грошима та документами на ім`я ОСОБА_9 чим останній було завдано матеріальних збитків на суму 6 300 гривень.

Підставою накладення арешту на тимчасово вилучене майно у клопотанні слідчого зазначено те, що є достатні підстави вважати, що таке майно зберегло на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, оскільки спірний транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення злочину.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що спірний автомобіль має значення речового доказу, використовувався як знаряддя вчинення злочину, є достатні підстави вважати, що зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження.

Тому, апеляційний суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин, а також з метою збереження вищевказаного майна, що має важливе доказове значення для кримінального провадження, слідчий суддя законно та обґрунтовано задовольнив клопотання та наклав арешт на тимчасово вилучене майно, що відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Висновки слідчого судді в ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.

З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 08 лютого 2018 року про арешт майна без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: