ун. № 759/8361/17 пр. № 1-кп/759/549/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, працює не офіційно, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: - 05.03.2003р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки; - 19.09.2006р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік; - 12.11.2007р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі; - 01.02.2011р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 18.09.2014р. умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 29 днів, -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

В С Т А Н О В И В:
06 березня 2017 року близько 05 години 15 хвилин ОСОБА_5 , будучи судимим за крадіжки, діючи повторно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замка дверей запасного виходу за допомогою викрутки проник до приміщення «Салону-перукарні «Ольга», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 50-а, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно, а саме: мобільний телефон «Флай TS 91 Сілвер», вартістю 299 грн., в якому знаходились сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар», «МТС» та «Лайфселл», вартістю по 30 грн. кожна, на рахунку яких були гроші в загальній сумі 90 гривень, гаманець, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1 300 грн., LED-дошку, вартістю 500 грн., медичні книжки працівників салону, які не представляють матеріальної цінності, а всього чужого майна на загальну суму 2 249 грн. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном намагався втекти, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції, які прибули до вказаного приміщення у зв`язку із спрацюванням сигналізації.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ними злочину, пояснивши, що дійсно 06 березня 2017 року, маючи судимості за крадіжки, близько 05 год 15 хв, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зламав замок дверей запасного виходу викруткою, проник до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 50-а), звідки таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «Флай TS 91 Сілвер, гаманець зі коштами на суму 1 300 грн., LED-дошку для записів та інше, загальну вартість якого на суму 2 249 грн. та його належність потерпілій ОСОБА_7 не оспорював, після чого він був затриманий працівниками поліції, які прибули до вказаного приміщення у зв`язку із спрацюванням сигналізації.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 06 березня 2017 року вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке належить ОСОБА_7 , поєднане з проникненням у інше приміщення, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, мотиви, за яких злочин не було доведено до кінця, дані про особу винного, який судимий за вчинення корисливих злочинів, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, немає.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, позицію потерпілого, який не наполягав на ізоляції обвинуваченого, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про взяття обвинуваченого під варту і до набрання вироком законної сили обирає щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за якою призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підстави ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Речові докази після набрання вироком законної сили особисті речі потерпілих використовувати за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_10