АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 січня 2018 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі: прокурора підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., строком до 07 лютого 2018 року.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам зможе домашній арешт.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 2 місяців.
Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, так як постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального права.
Стверджує, що слідчим суддею при винесенні рішення не в повній мірі взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків того, що останній може в подальшому ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
Також, не в повній мірі взято до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, підозрюваний не працює, немає постійного джерела доходу, вдруге притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, а тому на переконання сторони обвинувачення, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки.
Крім того, прокурор вважає, що не обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призведе до не досягнення мети по забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливу на свідків, потерпілого, вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 04 грудня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0012744, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
04 грудня 2017 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у тому, що він своїми умисними діями, вчинив таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
06 грудня 2017 року слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., строком до 07 лютого 2018 року

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухані думки прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, характер інкримінованого ОСОБА_6 злочину, конкретні обставини його вчинення, відсутність тяжких наслідків його дій, в своїй сукупності не дають підстав вважати, що завдання кримінального провадження вимагає його попереднього ув`язнення, а тому з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного, який не одружений, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживає в м. Києві, запобіжний захід, а саме домашній арешт, зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є безпідставними.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є надуманими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Твердження прокурора про те, що не обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призведе до не досягнення мети по забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливу на свідків, потерпілого, вчиненню інших кримінальних правопорушень, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/649/2018 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1