УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.183, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого останнього разу було продовжено до 11.02.2018р.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки до вказаної дати кримінальне провадження розглянуто не буде, а ризики, які були підставою для обрання йому такого запобіжного заходу не відпали та не змінились. Так, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжких умисних корисливих злочинів, раніше був неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та непогашена, постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків не має. Крім того, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке розслідувалось Михайлівським ВП ГУНП в Запорізькій області, вчинив дії, спрямовані на ухилення від явки до слідчого, у зв`язку з чим 04.07.2017р. був оголошений у розшук. Після цього знов вчинив тяжкий злочин. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів немає.

Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти продовження строку тримання під вартою не заперечували.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Виходячи з вимог ст.177,183 КПК України, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що він був раніше судимий за вчинення ряду умисних корисливих кримінальних правопорушень, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, відбував покарання реально, після звільнення з місця позбавлення волі на шлях виправлення не встав та знову вчинив ряд тяжких умисних корисливих злочинів, в т.ч. із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, був оголошений у розшук в межах іншого кримінального провадження, після чого продовжив вчиняти злочини, постійного джерела доходу не має, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню та невиконання процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до ст.178 КПК України суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні ряду умисних корисливих злочинів проти власності, які є тяжкими і за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців, постійного місця мешкання, стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу немає. Вік та стан здоров`я обвинуваченого також не є перешкодою для його тримання під вартою.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

За вказаних обставин суд вважає недостатнім та недоцільним застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, на підставі ст.331 КПК України суд вважає необхідним строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити до 2 місяців.

Керуючись ст.177,178,183,331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою в Запорізькому СІЗО - продовжити до двох місяців, тобто до 29 березня 2018р. включно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1
30.01.2018