1Справа № 335/812/18 1-кп/335/355/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який не має місця реєстрації та мешкання, раніше не судимого, в силу ст.89 КК України,
у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 185 КК України, -
11 січня 2018 року, приблизно о 14.13 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись в торговому залі магазину № 110 „Єва, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з прилавку з товарами таємно викрав чоловічу туалетну воду тестер „Гай Ларош Драккар Нуар, у кількості 1 штука, вартістю 832,50 грн., без урахування ПДВ, що належить ТОВ „Руш, чим завдав потерпілій юридичній особі матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що у зв`язку з відсутністю коштів, пішов до магазину „Єва і з полиці взяв туалетну воду, яку поклав у кишеню та вийшов із магазину. У зв`язку з тим, що не зміг її продати, пішов до магазину „Бруснична та з полиці взяв пляшку Віскі та після проходження касової зони був затриманий працівниками охорони магазину.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1,2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у вчиненному.
Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України, на диспансерному обліку в КУ ОЗКД (нарколог) не перебуває, в КУ ОКПЛ (психіатр) на обліку не перебуває, відсутність заявленої матеріальної шкоди, відповідно до висновку органу пробації має дуже високий ризик йомовірності вчинення повторного правопорушення, високий ризик небезпеки для суспільства та на думку органу пробації, виконання покарання, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, у громаді стосовно гр. ОСОБА_4 не можливо, суд вважає що для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів до нього необхідно застосувати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Разом з тим, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без реального направлення його до місць позбавлення волі, тобто приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК Украины.
Цивільні позови не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим
за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 1-го (одного) року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробування на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1