Справа №489/3135/16-к
Провадження №1-кс/489/384/18
УХВАЛА
іменем України
27 березня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши заяву ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про відвід судді,

встановив:
В провадженні судді Ленінського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Головуючому заявлено відвід з підстав упередженого ставлення до обвинуваченого ОСОБА_3 та порушення його права на захист.

Обгрунтовуючи заяву про відвід, сторона захисту зазначає, що суддя ОСОБА_6 , вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим, в ухвалі суду від 16 лютого 2018 року, всупереч принципу презумпції невинуватості, вже визнав обвинуваченого ОСОБА_3 винним, що суперечить вимогам ч.1 ст.17 КПК України. Ухвалою суду від 16 лютого 2018 року суддя ОСОБА_6 залишив без задоволення клопотання захисту про витребування медичної картки ОСОБА_4 , оскільки «суд дійшов висновку про недоведеність використання як доказів в кримінальному провадженні, бо ці докази не відносяться до предмету доказування».

В судовому засіданні 31 жовтня 2017 року судом був встановлений порядок дослідження доказів: допит потерпілого, свідків, обвинувачених, дослідження письмових доказів. Потерпілий ОСОБА_7 був допитаний в судовому засіданні. Але, свідки обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не з`являлися до суду 29.11.2017, 04.12.2017, 26.12.2017, 15.01.2018, 16.02.2018. Весь цей час суд не вживав заходів, передбачених законом, для прибуття вказаних свідків і їх допиту. Суд не зобов`язував сторону обвинувачення забезпечити присутність під час судового розгляду вказаних свідків. Суд не постановляв ухвалу про привід свідків або про накладення на них грошового стягнення. Натомість, в судовому засіданні 16 лютого 2018 року суддя ОСОБА_6 примушував обвинувачених надавати покази без допиту вказаних свідків та намагався закінчити судовий розгляд взагалі без допиту як вказаних свідків, так і обвинувачених. При цьому, на доводи захисту про необхідність допиту цих свідків, суддя ОСОБА_6 вказував на спроби саме захисника затягувати розгляд справи, що є грубим порушенням права на захист та нехтуванням як міжнародного, так і вітчизняного кримінального законодавства.

Також зазначається, що суддею ОСОБА_6 було порушено строки розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу передбачених ч.4 ст. 201 КПК України та при постановленні ухвал 31.10.2017 року про відмову захиснику в зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; 06.12.2017 року про відмову захиснику в зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт; 26.12.2017 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; 16.02.2018 року - про відмову захиснику в зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, судом не було надано детального обґрунтування ризиків та жодним чином не проведено їх аналіз.

В судовому засіданні 31 жовтня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_3 разом із захисником було заявлено клопотання про залучення перекладача, оскільки ОСОБА_3 є по національності циган та погано володіє українською мовою, натомість суддя відмовив у залученні перекладача для участі у судовому засіданні. Це рішення сторона захисту вважає свавільним і таким, що порушує право обвинуваченого на справедливий суд. Стороною захисту було подано клопотання про усунення порушення прав людини та надання дозволу на час судового засідання обвинуваченому ОСОБА_3 перебувати поряд зі своїм захисником в залі суду, оскільки ОСОБА_3 був відокремлений від залу склом, фізичною перешкодою, яка певною мірою зменшувала його пряму участь в слуханні, що зробило для нього неможливим конфіденційні обміни із захисником, з яким він міг спілкуватися лише через отвір в боксі і в безпосередній близькості від поліцейської охорони. Дані обставини негативно впливають на справедливість розгляду в цілому, суддя ОСОБА_6 відмовив в задоволенні клопотання захисту, і ОСОБА_3 продовжує знаходитись в скляному боксі під час судового розгляду, що порушує його право на справедливий розгляд в цілому.

Сторона захисту стверджує, що вищевикладені обставини у своїй сукупності дають достатні та беззаперечні підстави для висновку про наявність у судді ОСОБА_6 упередженого ставлення до обвинуваченого ОСОБА_3 в розумінні суб`єктивного критерію безсторонності.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений у ст.75 76 КПК України, таких підстав у заяві ОСОБА_3 судом не встановлено.

За змістом п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Обґрунтування заяви про відвід базується на суб`єктивній думці сторони захисту, сформованій внаслідок незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_6 . Однак зазначені стороною захисту обставини не є такими, яка викликають сумніви в неупередженості головуючого і унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КПК України, суддя

постановив:
У задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження 1-кп/489/43/18 по справі №489/3135/16-к відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя