Справа № 346/1418/17
Провадження № 1-кп/346/186/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0001709 від 16 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одружений, працюючого столяром-верстатником, депутатом не являється, засудженого 24 березня 2017 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області до покарання у виді 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 14 листопада 2016 року приблизно о 23.05 год., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_2 , в тому числі і до гаражного приміщення, де шляхом розбиття бокового вікна проник в салон належного потерпілому Гдичинському автомобіля марки «Мерседес Бенц», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , однак не зміг завести двигун через відсутність ключів. Після цього обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою відшукання ключів до автомобіля, намагався проникнути до житлового будинку в господарстві потерпілого ОСОБА_8 , однак, після розбиття скла у вхідних дверях місце вчинення кримінального правопорушення покинув не завершивши свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки після розбиття скла в будинку увімкнулося світло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідає фактичним обставинам справи і не суперечить їм.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 ствердив, що дійсно 14 листопада 2016 року приблизно о 23.05 год., умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно проник на територію господарства потерпілого ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , а саме до гаражного приміщення, де розбив бокове вікно та проник в салон належного потерпілому ОСОБА_8 автомобіля марки «Мерседес Бенц» чорного кольору, але із-за відсутності ключів не зміг завести двигун автомобіля. Після чого в ході пошуку ключів до автомобіля, намагався проникнути до житлового будинку в господарстві потерпілого ОСОБА_8 , але після розбиття скла у вхідних дверях, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, так як в будинку увімкнулося світло. Щиро розкаюється і просить суворо не карати. Крім того зазначив, що вироком Снятинського районного суду від 24 березня 2017 року його засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України за дії що мали місце у грудні 2016 року до покарання у виді п яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, та покладено обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і його умисні дії, які виразились у незакінченому замаху на вчинення злочину з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, безпосередньо спрямованому на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з проникненням у приміщення, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Приймаючи до уваги ту обставину, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Коломийської ЦРЛ не перебуває, що потерпілий ОСОБА_6 у поданій до суду письмовій заяві просить обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, то суд вважає за доцільне примінити ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.289 КК України за цей злочин у виді штрафу і у відповідності до ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 слід вважати засудженим до покарання у виді штрафу та за вироком Снятинського районного суду від 24 березня 2017 року - п ять років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. У відповідності до вимог ст. 76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Покарання у виді штрафу на підставі ст. 72 ч. 3 КК України виконується самостійно.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2361,18 грн. (1657.50+703.68) слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 і стягнути з останнього на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 70 ч.4, ст. 72 ч. 3 КК України, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 351, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу - 120 (сто двадцять)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 гривень в прибуток держави.

Відповідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 вважати засудженим до покарання у виді штрафу у розмірі 120 (сто двадцять)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 гривень в прибуток держави та за вироком Снятинського районного суду від 24 березня 2017 року - п ять років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком три роки, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

У відповідності до ст. 70 ч 4, ст. 72 ч.3 КК України за сукупністю злочинів призначене покарання у виді штрафу в розмірі 120 (сто двадцять)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 гривень в прибуток держави і покарання призначене вироком Снятинського районного суду від 24 березня 2017 року із застосуванням ст. 75,76 КК України, складанню не підлягають і виконуються самостійно.

Речові докази: три оптичних диска із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження, слід низу підошви взуття на гіпсовому зліпку, одна пара рукавиць чорного кольору, порожня пачка від сигарет «Ротсман» - знищити, чорну шкіряну куртку б/у та брюки синього кольору повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 2361 (дві тисячі триста шістдесят одну) гривню 18 копійок за проведення експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1