Провадження № 1-кп/761/1823/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року
Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владиславка Миронівського району Київської області, громадянина України, не працює, одружений, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва з Київської місцевої прокуратури № 10 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з відповідними додатками по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 191 КК України.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Обвинувачений не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинення привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Проте в обвинувальному акті не зазначено кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 КК України у відповідності з юридичним визначенням вказаної статті, а наведена не відповідає такому юридичному визначенню.

Крім того, в обвинувальному акті не викладені обставини, передбачені ст. 191 КПК України як такі, що підлягають доказуванню, а саме: вчинення ОСОБА_5 злочину пов*язується з розтратою, шляхом подання ним підроблених документів до відділу бухгалтерії. Проте в обвинувальному акті не зазначено місце, час вчинення таких дій, з якими пов`язується вчинення особою закінченого злочину. Не зазначено про неможливість встановлення таких обставин.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення особи у вчиненні конкретних дій, які утворюють склад злочину за відсутності зазначення дати, місця вчинення, відсутність кваліфікації дій у відповідності до юридичної формули, передбаченої Кримінальним законом, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Таким чином, з урахуванням того, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, наявні обставини, що перешкоджають подальшому судовому розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
При цьому суд враховує, що ст.338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Окрім того, такий недолік обвинувального акта в подальшому є перешкодою для суду розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України та порушенням права особи на розгляд кримінального провадження у найкоротший строк.
Такі суттєві недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи та вирішенню питань підготовчого судового засідання, визначених частиною 3 статті 214 КПК України.

З урахуванням наведеного обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 191 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: