Справа № 442/6712/16-к
Провадження № 1-кп/442/91/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0002037 від 25.08.2016 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Красний Лиман Красноармійського району Донецької області, українки, громадянки України, одруженої, пенсіонерки, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 25 серпня 2016 року, близько 08 год. 30 хв., перебуваючи на продуктовому ринку по вул.Ковальській в м.Дрогобич, в ході раптово виниклої сварки, не маючи умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з необережності, не передбачивши настання можливих наслідків, штовхнула в спину останню, коли вона нагнулась до сумки, від чого ОСОБА_6 впала на дорогу, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого краєвого перелому головки правої променевої кістки з відходженням відламків кутовим та по довжині із заходженням, синця на правому передпліччі в циркулярному напрямку з переходом на праве плече, що згідно висновку експерта №562 від 28.09.2016 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними і протиправними діями, що виразились у заподіянні необережних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, цивільний позов частково. Суду пояснила, що розкаюється у вчиненому, ненавмисно штовхнула потерпілу та не намагалась їй завдати тілесних ушкоджень. Цивільний похов просила задоволити частково, погодилась відшкодувати витрати на лікування, щодо завдання моральної шкоди, то вважає, що таку в розмірі 50тисяч гривень потерпілій не завдала.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, така доводиться зібраними судом доказами :
- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що перебувала на продуктовому ринку в м.Дрогобич, торгувала продуктами. Між нею та обвинуваченою виник конфлікт з приводу місця торгівлі. Обвинувачена раптово штовхнула її, коли та нахилилась до сумки. Від поштовху впала в яму і зламала руку. Просить задоволити цивільний позов та відшкодувати завдану шкоду.
- показами свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25 серпня 2016року перебувала на продуктовому ринку в м.Дрогобич, де купувала продукти. Була свідком конфлікту між потерпілою та обвинуваченою, та бачила як обвинувачена штовхнула потерпілу, від чого остання впала і почала кричати від болю.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2016 року;
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 25.08.2016 року;
- висновком експерта №562 від 28.09.2016 року, за яким у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого краєвогго перелому головки правої променевої кістки з відходженням відламків кутовим та по довжині із заходженням, синця на правому передпліччі в циркулярному напрямку з переходом на праве плече. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 25 серпня 2016 року від дії тупого предмета та по ступеню тяжкості кваліфікуються за ознакою середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я.
- протоколом проведення слідчого експертименту від 06.10.2016 року з фото таблицею до такого.
В межах кримінального провадження судом було досліджено зібрані сторонами кримінального провадження письмові докази у обсязі, визначеному за згодою всіх учасників процесу з урахуванням змісту ст. 95 КПК України.
Наведені вище докази винності ОСОБА_3 у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між нею та потерпілою.
Таким чином, детальний аналіз наявних у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України повністю підтверджена дослідженими судом доказами, оскільки така завдала потерпілій необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Суд також бере до уваги, що обвинувачена вину у вичненому кримінальному правопорушенні визнала, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима; на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачена є особою пенсійного віку, а тому санкції, передбачені ст.128 КК України відповідно до ст.ст. 56, 57, 61 КК України до неї не можуть бути застосовані.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані, суд повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Враховуючи наведене, зокрема зміст ст.ст. 56, 57, 61 КК України за ст. 128 КК України обвинувачену ОСОБА_3 слід звільнити від призначення покарання.

Разом з тим, потерпілою- цивільним позивачем, ОСОБА_6 , подано позовну заяву про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 3960,60 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позову, покликається на те, що внаслідок заподіяних їй травм, вона перебувла на стаціонарному лікування міської лікарні №1 з 25.08.2016 року по 29.08.2016 року. Зважаючи на складність перелому руки, її було скеровано до Львівського обласного госпіталю інвалідів війни та репресованих, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.08.2016 року по 13.09.2016 року. Пізніше вона перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні відновного лікування Дрогобицької міської лікарні №1 з 15.09.2016 року по 28.09.2016 року. Вона повторно проходила стаціонарне лікування у відділенні відновного лікування дрогобицької міської лікарнів №1 з 28.11.2016 року по 09.12.2016 року. Під час лікування було використано лікарські засоби та вироби медичного характеру,придбані за її кошт, квитанції на які в неї залишилися лише на суму 3699,60 грн. Крім того, нею понесено витрати в розмірі 261 грн. на транспорт по доїзду до лікарні. Разом з тим, вказує на те, що діями обвинуваченої їй заподіяно також моральну шкоду, яка полягає у фізичному та душевному стражданні. Вона зазначала фізичного болю, який турбує і до тепер. Вказує на те, що внаслідок перелому, вона не може вільно рухати рукою, виконувати роботу по господарству. Постійно переживає за своє здоров`я. Вона фактично стала інвалідом, а обвинувачена навіть не вибачилася за скоєне, що завдає їй ще більших моральних страждань. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 50000 грн.
Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, ст. ст. 16, 1166, ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Вирішуючи питання про розв`язання цивільного позову потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить із того, що така виразилась в затратах на лікування, що підтверджується фіскальним чеками на придбання ліків на суму 3699 грн. 60 коп., період придбання яких відповідає представленим довідкам, а тому цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3960 грн. 60 коп. підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України і роз`яснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення втраченого здоров`я.

Що стосується моральної шкоди суд враховує характер вчиненого діяння, його тяжкість, глибину фізичних і моральних страждань потерпілої, позбавлення її можливості підтримувати нормальні життєві зв`язки, внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень, перенесеному стресі та болі, яку із врахуванням майнового стану обвинуваченого, суд оцінює в розмірі 2000 грн.. і таку слід стягнути з обвинуваченої.

Запобіжний захід не обирався.

Речових доказів та будь-яких витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 368-371, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
Звільнити ОСОБА_3 від покарання, передбаченого ст.128 КК України у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення їй покарання, передбаченого санкцією цієї статті як особі, яка є пенсіонером.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 3960 гривень 60 копійок матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1