Ухвала

Іменем України
02 березня 2018 року

м. Київ
справа № 1-57/08
провадження № 51-2221ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року.
Суть питання
За вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області (як судом першої інстанції) від 04 листопада 2008 року ОСОБА_4 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ст. 94 КК (в редакції 1960 року), пунктами 7, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі.
23 травня 2017 року захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся із заявою до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2008 року щодо ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року вищевказану заяву захисника ОСОБА_5 передано за підсудністю до Апеляційного суду Дніпропетровської області для розгляду. Приймаючи таке рішення, місцевий суд виходив із положень ч. 5 ст. 33 КПК (кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається), п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК (кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності) та ч. 1 ст. 463 КПК (заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин) і дійшов висновку про необхідність направлення заяви захисника для розгляду до Апеляційного суду Дніпропетровської області, оскільки в ній порушується питання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку, який був ухвалений Апеляційним судом Дніпропетровської області.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 16 червня 2017 року заяву захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 04 листопада 2008 року направив до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті. В обґрунтування прийнятого рішення апеляційний суд зазначив, що найбільш тяжкий злочин, передбачений пунктами 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК, вчинений ОСОБА_4 28 травня 2004 року в приміщені кафе «Метрополь», яке розташовано в буд. 82 по пр. Д. Яворницького в Шевченківському районі м. Дніпра, який відноситься до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Не погоджуючись з таким рішенням апеляційного суду, захисник ОСОБА_5 подала до цього суду заяву про перегляд ухвали від 16 червня 2017 року за нововиявленими обставинами. У своїй заяві ОСОБА_5 зазначала, що апеляційний суд помилково визначив приналежність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної території Шевченківського району м. Дніпра, який відноситься до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, тоді як будівля цього кафе за вищевказаною адресою знаходиться у межах Центрального району м. Дніпра і відноситься до територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. На підтвердження своїх доводів, захисник до поданої ним заяви долучив відповідь заступника начальника Головного архітектурно планувального управління Департаменту з роботи з активами Дніпровської міської ради від 30 червня 2017 року та акт дослідження земельної ділянки №8/8-0613 від 25 липня 2013 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року заяву захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про перегляд ухвали цього ж суду від 16 червня 2017 року за нововиявленими обставинами, залишено без задоволення. Таке рішення апеляційний суд обґрунтував тим, що відомості про адміністративно-територіальний поділ м. Дніпропетровська, зокрема межі території районів, які входять до його складу, є загальнодоступною інформацією, яка закріплена у відповідних офіційних джерелах, а тому цей суд дійшов висновку, що доводи, на які посилається захисник в своїй заяві, в розумінні ст. 459 КПК не можуть вважатися нововиявленими.
Також, не погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року (якою заяву захисника ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 04 листопада 2008 року направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті), захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_6 подала до цього суду заяву про перегляд вказаної ухвали від 16 червня 2017 року за нововиявленими обставинами. На наявність нововиявлених обставин, в своїй заяві захисник ОСОБА_6 наводила аналогічні доводи щодо помилкового визначення апеляційним судом належності місця розташування кафе «Метрополь» до адміністративної території Шевченківського району м. Дніпра, який відноситься до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, що й захисник ОСОБА_5 , заяву якої апеляційний суд ухвалою від 01 серпня 2017 року залишив без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року заяву захисника ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього ж суду від 16 червня 2017 року залишено без задоволення.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на допущенні, на його думку, апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді заяви захисника ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 07 листопада 2017 року і призначити новий розгляд в апеляційному суді.
Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений вказує, що рішення апеляційного суду про залишення без задоволення заяви його захисника ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього ж суду від 16 червня 2017 року є необґрунтованим і не вмотивованим, оскільки цей суд безпідставно не врахував і не спростував наведені в заяві захисника ОСОБА_6 доводи щодо неправильного визначення в рішенні апеляційного суду від 16 червня 2017 року адміністративно-територіальної приналежності місця розташування будівлі кафе «Метрополь» за Шевченківським районом м. Дніпра, а не за Центральним районом м. Дніпра, що призвело до необґрунтованого направлення заяви захисника ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2008 року для розгляду по суті до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Провадження за нововиявленими обставинами визначено Главою 34 КПК (в редакції від 13 липня 2017 року).
За змістом ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_6 звернулась до Апеляційного суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд ухвали цього ж суду від 16 червня 2017 року за нововиявленими обставинами.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 07 листопада 2017 року заяву захисника ОСОБА_6 про перегляд ухвали апеляційного суду від 16 червня 2017 року за нововиявленими обставинами залишив без задоволення.
В обґрунтування свого рішення, апеляційний суд встановивши, що заява захисника ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року є аналогічною заяві захисника ОСОБА_5 , яка була предметом розгляду апеляційного суду, за результатами якого цей суд ухвалою від 01 серпня 2017 року залишив її без задоволення, дійшов правильного висновку, що викладені в заяві захисника ОСОБА_6 про перегляд ухвали від 16 червня 2017 року доводи вже були предметом судового розгляду (під час розгляду заяви захисника ОСОБА_5 ) по ним вже прийнято рішення по суті апеляційним судом, яке ніким не оскаржувалось.
При цьому апеляційний суд констатував, що в своїй заяві захисник фактично ставить питання про зміну територіальної підсудності розгляду заяви захисника ОСОБА_5 про перегляд вироку щодо ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами, що не є відповідно до ст. 459 КПК нововиявленими обставинами.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд вважає, що апеляційний суд прийняв правильне і обґрунтоване рішення, яким залишив без задоволення заяву захисника ОСОБА_6 , оскільки в її заяві не наведено підстав, які б відповідно до ст. 459 КПК слід було вважати нововиявленими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Крім того, Верховний Суд також погоджується з апеляційним судом, що захисник в своїй заяві фактично ставить питання про зміну територіальної підсудності розгляду заяви захисника ОСОБА_5 про перегляд вироку щодо ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами. При цьому в касаційній скарзі засудженого відсутні будь-які доводи щодо існування обставин, які перешкоджають або перешкоджали стороні захисту звернутися до апеляційного суду із окремим клопотанням в порядку, передбаченому статтями 32, 34 КПК.
З огляду на викладене, посилання засудженого на те, що в ухвалі допущено апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді заяви захисника ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду

Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року за нововиявленими обставинами, Верховний Суд вважає необґрунтованими.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність ухвали апеляційного суду, вмотивованість висновків цього суду засуджений у касаційній скарзі не навів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3