МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2224/15-к
Провадження № 1-кп/480/12/17
Вирок
Іменем України
27 вересня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

(прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_3 );

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

(прізвище після укладання шлюбу - ОСОБА_9 ),

ОСОБА_10 ;

представників потерпілого

ОСОБА_6 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

представника потерпілого

ОСОБА_7 ОСОБА_12 ;

обвинуваченого ОСОБА_13 ;

захисника ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 26 липня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 26 липня 2015 року, приблизно о 03 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_13 , в порушення п. 21.1 Правил дорожнього руху України, перевозив у салоні автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , п`ятьох пасажирів, що не відповідає технічним характеристикам даного транспортного засобу та в порушення п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував вказаним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Технічно справний автомобіль Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_13 , рухався по сухій проїзній частині автодороги Т-1506 «Миколаїв-Доманівка-Берізки» зі сторони с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області в напрямку с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області, в темний час доби, зі швидкістю, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 5335 від 19.10.2015, яка перевищувала 114 - 128 км/год.

Рухаючись у вказаних умовах, на 02 км + 300 м. автодороги Т-1506 «Миколаїв-Доманівка-Берізки», водій ОСОБА_13 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність в дорожній обстановці яка склалася, не контролював свій рух, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати і мав таку можливість, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не обрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, перевищив допустиму максимальну швидкість руху на даній ділянці дороги, рухаючись зі швидкістю, яка перевищує 114 - 128 км/год., замість дозволеної Правилами дорожнього руху України 90 км/год, виїхав за межі проїзної частини, праворуч на узбіччя, внаслідок чого, не впоравшись з керуванням, допустив перекидання автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 5335 від 19.10.2015 дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_13 вимог п. 12.1 та п. 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_15 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1542 від 25.08.2015 смерть ОСОБА_15 настала в результаті механічної асфіксії при здавлені грудної клітини між тупими твердими предметами.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому дужки 3-4 го шийного хребця зліва поперечного і верхнього суглобового відростка третього шийного хребця з антілістезом, компресійні переломи 5-6 го грудного хребця, крайові переломи 2, 3, 4 го грудних хребців, забиті рани лобно-тім`яної області.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1442 від 22.09.2015 дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 6-го та 7-го грудних хребців, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1534 від 21.10.2015 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_13 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_13 надав суду такі показання. 25 липня 2015 року приблизно о 15 годині у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області, біля магазину, він зустрівся з ОСОБА_16 та ОСОБА_10 та вони разом розпивали пиво. Ввечері усі вони зустрілися з ОСОБА_9 та з ОСОБА_17 . Кольци запросили усю компанію до себе на шашлики. Близько 12 години, усі вище перелічені особи вирішили поїхати у с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області на дискотеку. ОСОБА_13 пішов до дому за ключами від машини Рено дастер, яка належить його батькові ОСОБА_18 ; Жукови пішли до дому перевдягатися, а ОСОБА_19 та ОСОБА_20 залишилися біля магазину. Коли ОСОБА_13 повернув біля магазину він побачив ОСОБА_15 ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 сіли до автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_13 . ОСОБА_13 вказує, що після вживання пива та грамів 150-200 горілки на шашликах, вважав себе у середньому стані алкогольного сп`яніння; під час перебування на дискотеці у барі Вагончік вже алкогольні напої не вживав. Приблизно о 3 годині ночі всі сіли в автомобіль Рено: ОСОБА_13 сів за кермо автомобіля; поруч з ним на переднє пасажирське сидіння ОСОБА_21 ; ззаду водія сів ОСОБА_24 , поруч з ним ОСОБА_25 , поруч з нею ОСОБА_26 та біля правої пасажирської двері ззаду сіла ОСОБА_19 . Автомобіль Renault Duster, під керуванням ОСОБА_13 , виїхав на трасу Доманівка-Миколаїв у бік м. Миколаєва, та рухався у напрямку с. Надбузьке. Перед поворотом на протитуберкульозний диспансер у с. Надбузьке мається заокруглення дороги, до медичного містечка приблизно 100 метрів, та не доїжджаючи до вказаного повороту, ОСОБА_13 побачив світло фар чорного легкового автомобіля, який був приблизно в 70-100 метрах від нього, своєю лівою частиною виїжджав за заокруглення. ОСОБА_13 їхав приблизно зі швидкістю 110-115 км/год, коли зрозумів, що автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку, перебуває на його полосі руху (на вказаній ділянці є дорожня розмітка). Коли ОСОБА_13 побачив фари зустрічного автомобіля він перемикнув світло фар з дальнього світла на ближній, та взяв правіше. Для того щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_13 на своєму автомобілі взяв радіус більше та правими колесами заїхав на узбіччя, у зв`язку з чим його автомобіль занесло у задню праву сторону, а автомобіль почав сунутися юзом боком. Уникнувши зіткнення з автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку, ОСОБА_13 зрозумів, що автомобіль під його керуванням несе, і щоб уникнути перекидання, ОСОБА_13 знизив передачу та добавив газу, щоб витягти автомобіль з заносу. Автомобіль Renault Duster, під керуванням ОСОБА_13 , почало заносити на зустрічну смугу, його просто кинуло, ОСОБА_13 викрутив руль у бік заносу, щоб вирівняти автомобіль, було узбіччя, і автомобіль продовжив рух боком. Автомобіль просунувся боком по узбіччю, автомобіль підкинуло і сталося перекидання транспортного засобу. Автомобіль, під керуванням ОСОБА_13 , перекинувся 4-5 разів, після чого автомобіль викинуло в поле, де він і зупинився боком на лівій стороні. Під час усіх цих подій погодні умови були сприятливими: не було ні дощу, ні туману; видимість була приблизно 70-80 метрів.

Після того, як сталася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_13 та ОСОБА_21 ногами вибили лобове скло. ОСОБА_26 зміг вибратися сам. ОСОБА_27 та ОСОБА_28 також витягли через лобове скло. Озирнувшись, вони побачили, що немає ОСОБА_29 . Коли вони побачили ОСОБА_30 , то він знаходився між землею та задніми лівими дверима. ОСОБА_13 та ОСОБА_21 перевернули автомобіль на колеса. ОСОБА_13 вимкнув клему, щоб не було загоряння. У салоні автомобіля знаходилася половина тулуба ОСОБА_30 (голова і плечі; голова закинута), а його тіло від грудної клітини до ніг було між землею і задніми лівими дверцями, ногами він вилетів у вікно.Хтось викликав швидку та МНС, щоб розблокувати двері, щоб можна було дістати ОСОБА_30 . ОСОБА_24 подавав ознаки життя, а тому щоб не нашкодити ОСОБА_13 та ОСОБА_21 боялися його діставати.

Також ОСОБА_13 у судовому засідання надав суду відомості про те, що він має посвідчення водія з 08.05.2008 року. Водійський стаж приблизно з моменту отримання посвідчення, категорії A, B, C, C1, він керує транспортними засобами, як легковими так і вантажними, а також спеціальною технікою. Автомобілем Рено керує приблизно з 2011 року. У березні 2015 року ОСОБА_13 повернувся з зони проведення антитерористичної операції і саме з того часу вживає спиртні напої. ОСОБА_13 також пояснив, що ОСОБА_30 він добре знав, вони разом виросли в одному селищі, дружили.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 , його вина в інкримінованому йому злочині, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме, показаннями потерпілих та свідків.

Потерпілий ОСОБА_10 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. 25 липня 2015 року, він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_31 вживали пиво у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області, біля магазину. Під час цього ОСОБА_21 запросив до себе на шашлики. Приблизно о пів на 12 вся їх компанія почала збиратися у с. Кир`яківку у бар та на дискотеку. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_13 випив 5 бокалів пива та приблизно 100 грамів горілки під час приготування шашликів у ОСОБА_32 . ОСОБА_10 та його майбутня дружина ОСОБА_33 пішли перевдягатися; ОСОБА_13 пішов за машиною, а ОСОБА_34 залишися вдома. Так, Жукови по дорозі зустріли ОСОБА_35 , який сидів з хлопцями біля магазину та попросився їхати з ними. ОСОБА_24 пішов до дому перевдягатися та взяти у батька гроші, коли був вдома, кричав з балкону та просив його зачекати. Коли приїхав ОСОБА_13 на автомобілі Рено дастер, то ОСОБА_21 сів спереду на пасажирське місце, а ОСОБА_24 ззаду, за водієм, поряд з ним ОСОБА_36 , ОСОБА_22 і з правого краю ОСОБА_37 , та поїхали у с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області. Повертаючись з с. Кир`яківка, біля с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області автомобіль під керуванням ОСОБА_13 почало заносити та розвертати, ОСОБА_13 намагався вирівняти автомобіль, однак він все одне перевернувся. ОСОБА_10 за дорожньою обстановкою не слідкував, однак вказує, що автомобіль їхав приблизно зі швидкістю 100-105 км/год. Автомобіль зупинився на лівій стороні. ОСОБА_10 побачив ОСОБА_38 в ногах, оскільки вона не встигла схопитися та її крутило, та казала, що у неї болить спина. ОСОБА_10 та ОСОБА_19 вибралися з автомобіля через праві задні двері. ОСОБА_13 та ОСОБА_21 вибили лобове скло та витягли ОСОБА_33 . Коли ОСОБА_10 приводив до тями ОСОБА_33 , він почув, як ОСОБА_13 кричить де ОСОБА_39 . Всі підбігли до машини, перевернули її та поставили на колеса. ОСОБА_40 був затиснутий дверима та на ньому лежав автомобіль. Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та ОСОБА_28 забрали до швидкої. Також потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що коли вони їхали в автомобілі назад до с. Набузьке у ОСОБА_35 в руці була пляшка пива. Будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_13 потерпілий ОСОБА_10 немає, цивільний позов не пред`являв, просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Потерпілий ОСОБА_8 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_9 ), будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. 25 липня 2015 року приблизно о 3 годині дня вона зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_9 , який був біля магазину у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Згодом до них приєднався ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_41 . Усі вони вживали пиво, коли ОСОБА_34 запропонували їм всім поїхати до них готувати шашлики. Перебуваючи у ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , приблизно об 11-12 годині, вони вирішили поїхати у с. Кир`яківка. Вона разом з ОСОБА_10 пішли до дому збиратися та коли проходили біля магазину зустріли ОСОБА_30 , який був там разом з іншими хлопцями. ОСОБА_24 почав їх розпитувати про те де вони були і куди вони їдуть та чи можна поїхати з ними. На вказані питання ОСОБА_44 відповіла, що вона не знає, чи вистачить усім місця, та чи встигне він зібратися. ОСОБА_24 сказав, що він зараз збігає до дому, перевдягнеться, візьме гроші та поїде з ними. Коли ОСОБА_9 виходили з під`їзду ОСОБА_45 ще з балкону кричав їм, щоби вони його дочекалися. Коли приїхав ОСОБА_13 на автомобілі Рено Дастер, який належить його батькові, то ОСОБА_46 сів на переднє пасажирське сидіння, позаду водія сів ОСОБА_24 , ОСОБА_44 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 та всі вони рушили у с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області. Приблизно о пів на третю ночі всі почали розходитися і вони у такому ж порядку сіли в автомобіль та вирушили до дому. ОСОБА_39 сів в автомобіль з пивом. Біля с. Надбузьке автомобіль почав входити у поворот приблизно зі швидкістю 100 км/год. У цей же час ОСОБА_44 почула, як ОСОБА_13 закричав ОСОБА_47 . ОСОБА_44 повернула голову та побачила світло фар, після чого їх автомобіль стало розвертати; було відчутно удар та машина почала 3-4 рази перевертатися. ОСОБА_44 пам`ятає, що вдарилася спиною. Коли автомобіль зупинився на лівому боці, ОСОБА_44 опинилася між передніми сидіннями зігнута, ОСОБА_10 намагався її схопити за ребра, але їй було боляче. ОСОБА_13 та ОСОБА_21 витягли ОСОБА_48 через переднє лобове скло. ОСОБА_13 почав шукати ОСОБА_30 та сказав, що він знаходиться під машиною. ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 перевернули автомобіль. Коли приїхала швидка допомога, то ОСОБА_44 спитала їх чи живий хлопець під машиною, вони відповіли їй, що так. ОСОБА_48 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_28 забрали на швидкій. Будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_13 потерпілий ОСОБА_44 немає, цивільний позов не пред`являла, просить не позбавляти обвинуваченого волі, оскільки всі вони самі сіли в машину.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. 26 липня 2015 року, коли вона прокинулася о 6 годині ранку, то свого сина ОСОБА_30 вона дома не побачила, перевірила телефон, однак ані дзвінків, ані смс від нього не було. Приблизно о 7 годині ранку до неї прийшли куми та повідомили, що ОСОБА_39 загинув. Після чого, вона разом з чоловіком поїхала на місце дорожньо-транспортної пригоди, де побачила автомобілі поліції, людей у військовій формі та автомобіль на чотирьох колесах. Їй відомо про те, що через суботу її син їздив у с. Кир`яківка на дискотеку. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі; вважає, що ОСОБА_13 слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. 26 липня 2015 року приблизно о 12 годині, його син, відпросився в нього до 3 години ночі, взяв гроші та сказав, що його запросили дівчата. 26 липня 2015 року приблизно о 9 годині від кумів він дізнався про те, що його син ОСОБА_39 загинув. Коли він приїхав на місце пригоди, то він побачив автомобіль Рено Дастер, поліцію та людей з села. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі; вважає, що ОСОБА_13 слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_49 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. 25-26 липня 2015 року вона, разом з чоловіком ОСОБА_16 , дитиною та іншими родичами, були в гостях, вдома у батьків її чоловіка у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Приблизно о 18-19 годині 25 липня 2015 року, ОСОБА_44 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 були в них вдома, де вони були за столом, їли, пили, у тому числі спиртні напої. У цей час всі вирішили їхати на дискотеку та розійшлися не на довго, щоб перевдягнутися. Коли, пізніше, під магазином, вона побачила ОСОБА_50 і ОСОБА_51 , разом з ними був ще хлопець, якого, як виявилося потім звали ОСОБА_39 . До цього вона його не знала, однак і тоді їх не представили один одному. Приїхав ОСОБА_13 на автомобілі Рено Дастер, який належить його батькові, та за яким він ходив до дому. ОСОБА_49 , її чоловік, ОСОБА_44 , ОСОБА_10 та ОСОБА_39 сіли у цей автомобіль та поїхали у с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області, на дискотеку. Приблизно на початку 4 години ранку, на цьому ж автомобілі, водій ОСОБА_13 , ОСОБА_21 на передньому пасажирському сидінні, а ззаду ОСОБА_39 , ОСОБА_44 , ОСОБА_10 і ОСОБА_19 виїхали у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Під час руху, вона почула, що ОСОБА_13 щось закричав, а ОСОБА_22 крикнув Тримайтесь. У цей час автомобіль почало крутити, підкинуло декілька разів і приблизно 4 рази перевернуло; автомобіль зупинився на лівому боці (де знаходиться водій). ОСОБА_22 , через ОСОБА_28 , вибрався з автомобіля через задні праві пасажирські двері. ОСОБА_10 витяг ОСОБА_49 з автомобіля. ОСОБА_49 викликала швидку. ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 поставили автомобіль на колеса. Влада вона не бачила, хотіла підійти до нього, однак ОСОБА_16 та ОСОБА_13 не дозволили їй це зробити. ОСОБА_49 мала тілесні ушкодження на правій стороні та садна на чолі. Також свідок ОСОБА_49 пояснила, що коли вони повертались додому у ОСОБА_29 в руках була скляна пляшка з пивом. Ніяких претензій ні до кого немає, оскільки насильно їх в автомобіль ніхто не садив і всі вони хотіли додому.

Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. 25 липня 2015 року, приблизно о 4 годині, він, його брат ОСОБА_52 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області пили пиво. Приблизно о 18 годині ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_53 прийшли до нього з ОСОБА_17 додому. Всі разом вони спілкувалися, а також вживали спиртні напої. Ввечері, приблизно о 10 годині, всі вирішили їхати на дискотеку у с. Кир`яківка. Усі розійшлися збиратися. Пізніше, зустрілися біля магазину ОСОБА_16 з дружиною ОСОБА_49 , ОСОБА_10 з ОСОБА_8 , а також ОСОБА_39 . Усі чекали ОСОБА_13 , який приїхав на автомобілі Рено Дастер. Всі сіли в автомобіль і поїхали в с. Кир`яківка і там розважалися. Приблизно о 3 годині, всі стали збиратися до дому. ОСОБА_13 був за кермом автомобіля Рено Дастер, ОСОБА_16 сів поряд з ним на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_39 крайній зліва за водієм, поряд ОСОБА_54 , ОСОБА_22 та ОСОБА_41 . У ОСОБА_29 в руці була бутилка пива. Їхали в с. Надбузьке. Біля повороту на лікарню, коли вони рухалися приблизно зі швидкістю 100 км/год, з боку с. Сливине, на повороті він побачив світло фар зустрічного легкового авто чорного кольору, який сліпив на секунду, ОСОБА_13 взяв автомобілем правіше, розійшовся з зустрічним авто, однак автомобіль Рено Дастер зачепив правим колесом узбіччя та автомобіль понесло у кювет. Автомобіль вдарило та він три рази перевернувся та зупинився на боку. Автомобіль, який рухався ним на зустріч, їхав приблизно по центру дороги своїм лівим колесом; контакту з автомобілем Рено Дастер не було. ОСОБА_16 та ОСОБА_13 вибили лобове скло, витягли ОСОБА_27 та віднесли її у сторону. ОСОБА_22 витяг ОСОБА_28 через бокові двері. ОСОБА_13 та ОСОБА_16 повернулися до автомобіля та зрозуміли, що ОСОБА_39 знаходиться під машиною, а машина лежить на боці. Вони перевернули автомобіль та побачили, що ОСОБА_29 зажало дверцями та маються тілесні ушкодження: спина зламана, голова та ноги знизу; половина тіла в автомобілі, а друга ззовні. Влада дістати з автомобіля вони не змогли, а тому приїхало МНС. Місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_16 залишив на машині швидкої допомоги. У ОСОБА_16 малися тілесні ушкодження у виді синців. Вказував на те, що рішення їхати у автомобілі, під керуванням ОСОБА_13 було всіх.

Свідок ОСОБА_18 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. Обвинувачений ОСОБА_13 є сином свідка ОСОБА_18 ; з потерпілими він проживає в одному населеному пункті. У час коли сталася дорожня транспортна пригода свідок ОСОБА_18 знаходився у зоні проведення антитерористичної операції, про те, що сталося він дізнався вранці 26 липня 2015 року. Свідку ОСОБА_18 на мобільний телефон зателефонував син, ОСОБА_13 , який був у шокову стані, та сказав, що стався нещасний випадок і є один загиблий. ОСОБА_13 не міг розказати, що сталося, а тому свідок ОСОБА_18 сам здогадався про те, що сталося ДТП. Свідок ОСОБА_18 пояснив, що він є власником автомобіля Рено Дастер, його син ОСОБА_13 має право керування. Коли свідок ОСОБА_18 пішов у армію, він залишив автомобіль своєму синові ОСОБА_13 , він їм користувався. Про те, що його син ОСОБА_13 вживав спиртні напої, він почув у перший раз, від жінки.

Свідок ОСОБА_55 будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. Обвинувачений ОСОБА_13 є рідним братом свідка ОСОБА_56 ; з потерпілими знайомий, оскільки всі живуть в одному селищі. З приводу ДТП, яке сталося 26 липня 2015 року, йому відомо те, що його брат ОСОБА_13 їхав на автомобілі Рено Дастер по Веселинівській трасі із с. Кир`яківка, на повороті не впорався з керуванням і злетів з траси. Зі ОСОБА_13 в автомобілі їхали: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_57 та загиблий ОСОБА_40 . У результаті ДТП ОСОБА_40 загинув. Вранці 26 липня 2015 року, свідок ОСОБА_55 їхав з с. Кринички на автомобілі ВАЗ 2110, та повертаючи до дому, побачив слідчу групу, міліцію та швидку допомогу, та впізнав автомобіль, який в той момент вже стояв на колесах. Бачив, що на автомобілі ліві пасажирські двері частково були відсутні. Потерпілих він не бачив, їх вже не було, бачив лише брата, якого забрали, та оформили машину на штрафмайданчик.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_13 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та іншими доказами, а саме:

Рапортом старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_58 від 26.07.2015 про те, що 26.07.2015, вона в якості чергового слідчого по лінії дорожньо-транспортних пригод знаходилась на добовому чергуванні. Близько 04 години 30 хвилин від оперативного чергового УМВС України в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 26.07.2015 близько 03 години 45 хвилин на автодорозі Т-1506 Миколїв-Доманівка-Берізки в Миколаївському районі Миколаївської області водій ОСОБА_13 , 1990 р.н., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони с. Сливино в напрямку м. Миколаєва не впоравшись з керуванням виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання транспортного засобу. В результаті ДТП пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_15 , 1999 р.н., від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_49 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені в ЛШМД м. Миколаєва (т. 2 а. с. 1).

Витягом з кримінального провадження № 0000189 від 26.07.2015, відповідно до якого 26.07.2015 близько 03 години 45 хвилин на автодорозі Т-1506 Миколїв-Доманівка-Берізки в Миколаївському районі Миколаївської області водій ОСОБА_13 , 1990 р.н., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони с. Сливино в напрямку м. Миколаєва не впоравшись з керуванням виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання транспортного засобу. В результаті ДТП пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_15 , 1999 р.н., від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_49 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені в ЛШМД м. Миколаєва (т. 2 а. с. 2).

Повідомленням про початок досудового розслідування від 26.07.2015, розпочатого на підставі доручення начальника відділу СУ УМВС України в Миколаївській області, за повідомленням чергового ЧЧ УМВС про те, що 26.07.2015 близько 03 години 45 хвилин на автодорозі Т-1506 Миколїв-Доманівка-Берізки в Миколаївському районі Миколаївської області водій ОСОБА_13 , 1990 р.н., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони с. Сливино в напрямку м. Миколаєва не впоравшись з керуванням виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання транспортного засобу. В результаті ДТП пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_15 , 1999 р.н., від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_49 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені в ЛШМД м. Миколаєва (т. 2 а. с. 3).

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2015, проведеного старшим слідчим СУ УМВС України в Миколаївській області, за участю спеціаліста - автотехніка, двох понятих та ОСОБА_13 та схемою до нього, відповідно до яких, місцем огляду є автомобільна дорога Миколаїв-Доманівка-Берізки, напрямок проведення огляду від с. Сливино в напрямку м. Миколаєва. Огляд проводився у ясну погоду, без опадів, за температури повітря 18 градусів. Огляд проводився у зв`язку з пригодою - виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини біля буд. № 1 по вул. Веселинівській. Проїзна частина має асфальтобетонне покриття, яке є сухим та чистим, і є горизонтальною ділянкою, кривою в плані заокруглення вліво. Дорожнє покриття загальною шириною 8,4 м, яке має одну смугу за напрямком проведення огляду, та одну смугу у зустрічному напрямку, з шириною розділової смуги 0,1. На проїзній частині нанесені смуги горизонтальної розмітки білого кольору, у відповідності з п. 1.1. Правил дорожнього руху України (вузька суцільна лінія). До проїзної частини праворуч і ліворуч примикають узбіччя. Далі за тротуаром-узбіччям праворуч та ліворуч розташовані поля. Геометричні координати місця пригоди, визначені на підставі аналізу інформації слідів і локалізації пошкоджень ТЗ, а також зі слів (ким вказане точне місце знаходження) згідно схеми. На даній ділянці руху рух не регулюється. Місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться в зоні дорожніх знаків, встановлених в напрямку проведення огляду, 1.2. Небезпечний поворот ліворуч. На момент огляду час доби світлий та освітлення природне. На місці дорожньо-транспортної пригоди розташований автомобіль Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , який відносно меж проїзної частини, знаходиться в правому кюветі по ходу руху автомобільної дороги в напрямку м. Миколаєва на відстані 13,8 м від переднього лівого колеса та на відстані 16,4 м від заднього лівого колеса. Відносно нерухомих орієнтирів - згідно схеми. Автомобіль Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_18 , має 2 осі та 4 колеса, а також зовнішні пошкодження у виді повної деформації кузова автомобіля. Маються сліди кочення на узбіччі (ґрунтовому покритті) l1 = 75,7 м; l2=73,7 м; l3=52,6 м; l4=48,5 м, які належать автомобілю Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , сліди шин поверхневі, сліди шин розташовані на узбіччі, по ходу руху транспортного засобу. Довжина сліду (м), відстань від початку сліду до меж проїзної частини (м), відстань від кінця сліду до меж проїзної частини (м) згідно схеми. Сліди гальмування відсутні. Ознаки напрямку руху транспортного засобу (в тих випадках, якщо ТЗ залишив місце ДТП, або був прибраний) на місці ДТП. Наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів згідно схеми. Дані про труп та опис його одежі згідно окремого протоколу. З місця пригоди автомобіль Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , вилучений на спеціальний майданчик м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. 7 Поперечна, 1). В процесі огляду складена для залучення до протоколу схема. Застосовувались науково-технічні засоби фотоапарат та відеокамера. Заяв та зауважень до протоколу не надійшло. Зі змістом протоколу ознайомлені. Протокол прочитаний вголос, записано правильно. Протокол містить підписи спеціаліста, водія, двох понятих та слідчого (т. 2 а. с. 4-20).

У своїй захисній промові, в судових дебатах, захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - ОСОБА_14 посилався на те, що протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею до нього від 26.07.2015 не відповідають вимогам ст. ст. 103, 104, 223, 237 КПК України, а тому є недопустимими доказами і суд на них не може посилатися під час ухвалення вироку. Так, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_13 надано суду, поряд з іншими документами, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, додатками до якого є фототаблиця та схема огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Захисник вказував на те, що відповідно до вимог КПК України проведення огляду охоплює відображення (фіксування) в протоколі всіх дій слідчого і всього, що було виявлено в тій послідовності і в тому вигляді, в якому виявлене спостерігалося під час огляду, описування та перерахування всього, що було вилучено при огляді, прийнятті заходів до збереження вилучених у процесі огляду речей, слідів і документів, однак цим вимогам, на думку захисника, вказаний протокол не відповідає, а огляд, як слідча дія, проведений з суттєвими порушеннями правил його проведення.

Так, на першому аркуші протоколу мається графа, в якій повинно бути записано про застосування в ході огляду технічних засобів фіксації, однак дана графа пуста, а після складення протоколу та підписання не була перечеркнута з метою уникнення можливості що-небудь дописати в неї. Також у протоколі не роз`яснено яким фотоапаратом та відеокамерою проводилася зйомка, у тексті протоколу ніде не зазначено найменувань об`єктів, які фотографувалися, характеристики об`єктиву, з якою швидкістю затвору (витримка) та діафрагмою, з яких точок здійснювалася фотозйомка та відео зйомка, кількість та послідовність відзнятих кадрів, який вид зйомки застосовувався (орієнтовна, обзорна, вузлова, детальна); у протоколі не зазначено посади, прізвища, ім`я по батькові особи, яка проводила фотозйомку та відеозйомку.

До протоколу огляду долучено фототаблицю, яка є наслідком застосування НТЗ, фотографування фотоапаратом, однак до матеріалів кримінального провадження не долучено оригінальних примірників технічних носіїв інформації, а саме: цифрових зображень з місця пригоди, а відеозапис відсутній взагалі. Крім цього, у протоколі не зазначено посади, прізвища, ім`я по батькові особи, яка проводила фотозйомку та відеозйомку.

Так, з протоколу вбачається, що дійсно на першій сторінці протоколу міститься незаповнена графа, яка не перекреслена з метою уникнення можливості внесення виправлень у протокол після його підписання, однак суду стороною обвинувачення подано вказаний протокол, в якому ця графа порожня. Отже, протокол хоч і містить незаповнені та не перекреслені графи, однак будь-яких змін у графі про застосування технічних засобів фіксації не відбулось, тому доводи захисника в цій частині суд відхиляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КПК України у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.
Стороною обвинувачення у судовому засіданні не долучено, а тому не пред`явлено для ознайомлення, оригінальний примірник технічних носіїв інформації, на яких зафіксовані фотографії, які відображені у фототаблиці. За таких обставин, суд вважає, що фототаблиця до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2015 отримана з порушенням порядку, встановленого КПК України, а отже доводи захисника у цій частині є слушними, а тому фототаблиця до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди є недопустимим доказом.

З позиції захисника ОСОБА_14 протокол огляду, а також схема до нього, є недопустимим доказами, оскільки не містять опису та послідовності дій пов`язаних із проведенням замірів; у протоколі не вказано із застосуванням якого саме приладу і ким проводилися заміри, а тому заміри, які вказані на схемі, не підтвердженні описом процесу їх отримання, тобто наявні порушення правил фіксації ходу і результатів проведення огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається, у тому числі, з описової частини, яка повинна містити відомості про послідовність дій.
Так, з протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що він структурно поділений на частини, яким присвоєно порядковий номер; в межах однієї частини здійснюється заповнення граф, отже в наявності певна послідовність дій слідчого під час проведення огляду та опису процесу виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що відображено як в протоколі так і в схемі, яку залучено до протоколу, а тому доводи захисника в цій частині є неспроможними.
Оцінку незаповнених граф у протоколі, суд вже надавав раніше у вказаному вироку, і оскільки незаповнені та не перекреслені графи так і залишилися порожніми, то суд вважає, вказаний доказ допустимим.

Також захисник вказував на те, що висновок транспортно-трасологічної експертизи № 714 від 07.09.2015 та автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП № 5335 від 19.10.2015, також покладаються на дані зі схеми, що є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який не відповідає вимогам КПК України, що тягне за собою визнання недопустимими і інших доказів, які на ній ґрунтуються.

З мотивів викладених вище як протокол так і схема, яка є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, визнані судом допустимими доказаоми, а тому твердження захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження, а тому висновок транспортно-трасологічної експертизи № 714 від 07.09.2015 та автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП № 5335 від 19.10.2015 слід вважати також допустимими доказами.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1978 відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26 липня 2015 року о 06 годині 40 хвилин ОСОБА_13 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 2 а.с. 21).

З результату токсикологічного дослідження № 3769 від 27.07.2015 у крові ОСОБА_13 , взятої 26 липня 2015 року об 11 годині 10 хвилин, виявлений етанол у кількості 0,46 г/л(%) (т. 2 а. с. 23).

Постановою старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Миколаївській області від 27.07.2015 автомобіль Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000189 та залишено на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Миколаїв, вул. 7 Поперечна, 1 (т. 2 а. с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 помер у віці 16 років, про що 30.07.2015 складено відповідний актовий запис № 31. Місце смерті Миколаївська область Миколаївський район селище Надбузьке (т. 2 а.с. 69).

Відповідно до висновку експерта № 1542, експертиза розпочата 27.07.2015, закінчена 25.08.2015, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок механічної асфіксії при здавлені грудної клітини між тупими твердими предметами, що підтверджується наявністю загально асфіктичних ознак (крапкові крововиливи в сполученні оболонки очей, під епікард, плевру легень), емфіземою легень, наявності крові в альвеолах.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження.

В області голови: чисельні рани в лобній області по центру та у зовнішнього кута лівого ока, під нижньою повікою лівого ока; чисельні садна на лівій половині обличчя, в лобній області; синці в області повік правого та лівого ока; крововиливи в м`які покрови голови в тім`яній, лобно-скроневій та потиличній області; вогнищеві субарахноідальні крововиливи під м`які мозкові оболонки в правій та лівій скроневих долях.

В області тулуба, кінцівок: чисельні садна на передній поверхні грудної клітини (в області рукоятки її), боковій поверхні праворуч по середньо-підпахвовій лінії, задній поверхні грудної клітини ліворуч по лопаточній та задньопідпахвовій лінії; синець на боковій поверхні грудної клітини праворуч по краю реберної дуги; садна на правому та лівому ліктьових суглобах, тильній поверхні лівої кисті; крововиливи під плевру легень з пошкодженням тканини правої легені, у ворота селезінки, в при ниркову клітковину лівої нирки.

Всі вище вказані тілесні ушкодження прижиттєві, про що свідчить наявність крововиливів, утворилися від дії тупих твердих виступаючих предметів салону автомобіля в умовах ДТП при перекиданні транспортного засобу в строк, як вказано у постанові, тобто 26.07.2015. Локалізація та характер тілесних ушкоджень дають можливість зробити висновок, що після перекидання транспортного засобу відбулося викидання тіла потерпілого з останнього зі здавленням його між автомобілем та твердим покриттям землі.

Всі тілесні пошкодження в сукупності несуть ознаки тяжких тілесних пошкоджень, які привели до смерті потерпілого.

Відповідь на питання, де саме знаходився гр. ОСОБА_15 в момент ДТП може бути вирішено при призначенні відповідних експертиз.

Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло близько 1,5 доби.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_15 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,61%, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння стосовно до живих осіб.

Кров ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

Всі вищевказані тілесні ушкодження відображені у додатку до висновку № 1542 (т. 2 а. с. 27-30).

Відповідно до висновку експерта № 1067 від 27.07.2015 у ОСОБА_16 виявлені пошкодження у виді крововиливів у області правого надпліччя і задньої поверхні грудної клітини з права, садна в області правого ліктьового суглоба, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП, при перевертанні автотранспорту і ударів о виступаючі частини салону автомашини, у строк та при обставинах, вказаних освідуваним. По ступеню тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2 а. с. 32).

Відповідно до висновку експерта № 1066 від 27.07.2015 у ОСОБА_49 виявлені ушкодження у виді забою м`яких тканин, крововилива і садни в області лоба, з права, саден в області правого надпліччя, крововиливів в області правого плеча і стегна, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП, при перевертанні транспортного засобу і ударів о виступаючи частини салону автомобіля, можливо у строк та при обставинах вказаних освідуваним. По ступеню тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2 а. с. 34).

Відповідно до висновку експерта № 1502, експертиза розпочата 22.09.2015, закінчена 06.10.2015, у ОСОБА_13 , 1990 р.н., мали місце тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливи м`яких тканин голови, грудного відділу хребта, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень у строк та при обставинах, вказаних у постанові, при ДТП у салоні автомобіля 26.07.2015, не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження є характерними для автотранспортної пригоди. Діагноз дистрозія шейного відділу хребта при оцінці ступеня тяжкості до уваги не брався, оскільки є соматичним захворюванням, відповідно до п. 4.7. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (т. 2 а. с. 36, 37).

Відповідно до висновку експерта № 1442, експертиза розпочата 16.09.2015, закінчена 22.09.2015, у ОСОБА_8 , 1988 р.н., маються тілесні ушкодження у виді перелому дужки 3-4 шийного хребця зліва поперечного та верхньосуглобного відростку 3-го шийного хребця з антілістезом, компресійні переломи 5-6-го грудного хребця, крайові переломи тіл 2, 3, 4-го грудних хребців, забійні рани лобно-тім`яної області, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень у строк та при обставинах вказаних у постанові при ДТП у салоні автомобіля 26.07.2015 не виключається. По ступеню тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше 21 день, виходячи зі звичайних строків лікування при даній патології. Вказані тілесні ушкодження є характерними для автотранспортної травми (т. 2 а. с. 40, 41).

Відповідно до висновку експерта № 1534, експертиза розпочата 24.09.2015, закінчена 21.10.2015, при обстеженні ОСОБА_10 у ЛШМД виявлені тілесні ушкодження у виді компресійного перелому тіл 6-го та 7-го грудних хребців. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо у строк та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП). За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (т. 2 а.с. 43).

З висновку експерта № 715 з дослідження технічного стану автомобіля RENAULT Daster, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 04.09.2015 та фототаблиці до нього, вбачається, що ходова частина автомобіля RENAULT Daster, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилася у робочому стані, що дозволяло водію керувати автомобілем з відомою йому ефективністю, не мала несправностей, які б могли раптово для водія, призвести до виводу автомобіля у бік від вибраного водієм напрямку, або до відмови системи. Описані несправності ходової частини автомобіля об`єктивно виникли у процесі ДТП, що розглядається і не могли стати її причиною.

Система рульового керування автомобіля RENAULT Daster, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту ДТП, знаходилася у робочому стані, не мала несправностей, які раптово для водія могли призвести до виводу автомобіля, у бік від вибраного водієм напрямку руху, або до відмови системи, тобто водій міг керувати автомобілем з відомою йому ефективністю.

Робоча гальмівна система автомобіля RENAULT Daster, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент перед ДТП знаходилася у робочому і функціонально придатному стані і дозволяла водію знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю, аж до зупинки автомобіля, а також не мала несправностей, які б могли призвести до уводу автомобіля в бік в процесі гальмування або відмови системи.

На момент ДТП фари головного світла знаходилися у робочому стані, а в момент ДТП були увімкнені в режимі ближнього світла (за умови незмінності системи після ДТП) (т. 2 а. с. 47-55).

Відповідно до висновку експерта № 714 по транспортно-трасологічній експертизі від 07.09.2015 та фототаблиці до нього, на автомобілі RENAULT Daster, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутні сліди і пошкодження, утворення яких характерно при контактуванні з іншими ТЗ і сталося не за довго до ДТП (т. 2 а. с. 59-61).

26 серпня 2015 року ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав на зберігання від працівників міліції автомобіль RENAULT DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 2 а. с. 68).

31 липня 2015 року ОСОБА_6 отримала мобільний телефон Nokia у чорному корпусі (т. 2 а. с.70).

Згідно з відповіддю Служби автомобільних доріг у Миколаївській області від 19 серпня 2015 року, дорожньо-транспортна пригода сталася на ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення (територіальна дорога) Т-15-06 Миколаїв-Доманівка - Берізки, км 2+300. Параметри ділянки автодороги ділянка ІІ технічної категорії; покриття асфальтобетонне, без пошкоджень та руйнувань, ширина проїзної частини 8,90-9,05 м з поперечними ухилами по 20%; ширина узбіч (з укріпленими смугами по 0, 75 м): ліворуч 4,45 м, праворуч 4,45 м. Вказана ділянка автодороги на відстані не менше ніж 300 м від місця ДТП: км 1+950 2+000 пряма ділянка; км 2+000 2+120 крива у плані R=500 м, км 2+120 2+530 пряма у плані, км 2+530 2+580 крива у плані R=150 м та горизонтальна у повздовжньому профілі. Дорожні знаки у зоні впливу: 1.1, 1.23.1, 1.23.2, 5.47/5.48 (Надбузьке), 5.60 (2 км). Дорожня розмітка: 1.1, 1.6, 1.7. (т. 2 а. с. 73)

Відповідно до інформації, наданої Миколаївським обласним центром з гідрометеорології 29.07.2015, за даними спостережень авіаметеорологічної станції Миколаїв, найближчий до с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області 26 липня 2015 року, в період з 03.00 год. до 06.00 год. спостерігались такі погодні умови: хмарність 0-4 бали (по 10-ти бальній шкалі), без опадів, метеорологічна дальність видимості більше 10 км, явищ, які погіршують видимість не спостерігалось, температура повітря 19,7-22,5 градусів тепла (т. 2 а. с. 74).

Під час проведення слідчого експерименту (протокол проведення слідчого експерименту від 25.08.2015; схема до протоколу слідчого експерименту; фото таблиця до протоколу слідчого експерименту) ОСОБА_13 , 1990 р.н. добровільно виявив бажання розповісти та показати обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.07.2015.

Прибувши на місце проведення слідчого експерименту, яким є 2 км. + 300 м. автодороги Т-15-06 «Миколаїв-Доманівка-Берізки» в Миколаївському районі Миколаївської області, ОСОБА_13 пояснив, що 25.07.2015 р. близько 18.00 год. в с. Надбузьке він прийшов гості до своїх знайомих ОСОБА_16 та ОСОБА_59 . На той момент у них в гостях вже знаходилися ОСОБА_57 та ОСОБА_22 . Всі разом вони розпивали спиртні напої. ОСОБА_41 з ОСОБА_60 пили алкогольне пиво, а чоловіки горілку, хто скільки пив він не слідкував. Близько 23.45 год. він запропонував всім поїхати у сусіднє с. Кир`яківку, в бар, на його автомобілі. ОСОБА_13 знаходився в стані алкогольного сп`яніння і пішов додому, де знаходився автомобіль «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Взявши автомобіль всі все-таки вирішили їхати в с. Кир`яківку. До них підійшов його знайомий ОСОБА_24 , який попросився їхати з ними. Після чого всі сіли в автомобіль: ОСОБА_20 , його дружина ОСОБА_41 , ОСОБА_54 , ОСОБА_61 та ОСОБА_39 . Тобто на задньому сидінні було четверо пасажирів, ОСОБА_13 керував автомобілем, ОСОБА_20 на передньому пасажирському сидінні. Взагалі їх було в автомобілі 6 чоловік і вони направилися в с. Кир`яківка до бару. Приїхавши в указане село вони вийшли біля бару, який розташований біля школи. ОСОБА_62 пив алкогольне пиво. ОСОБА_13 , ОСОБА_61 , ОСОБА_20 , ОСОБА_41 та ОСОБА_54 також вживали алкогольне пиво. 26.07.2015 близько 03.00 год. вони вирішили їхати додому в с. Надбузьке. ОСОБА_13 почував себе добре, сів за кермо свого автомобіля, ОСОБА_20 знаходився на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_41 сиділа за ним на задньому сидінні, біля неї з лівої сторони сидів ОСОБА_61 , за ним ОСОБА_54 , а за ОСОБА_60 , за водійським сидінням знаходився ОСОБА_62 . Виїхавши із с. Кир`яківка він рухався зі швидкістю близько 80-90 км/год. по автодорозі в напрямку м. Миколаєва зі сторони с. Сливино, з увімкненим дальнім світлом фар. Коли під`їжджав до заокругленої ділянки дороги біля повороту на Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер, то швидкість руху його автомобіля складала 115 км/год і він перемкнув світло фар з дальнього на ближнє, так як побачив, що у зустрічному напрямку рухається автомобіль у якого було увімкнено ближнє світло фар (видимість йому даний автомобіль не погіршував). Майже на самому заокругленні ліворуч, він побачив, що зустрічний автомобіль, який знаходився на відстані від його автомобіля близько 60 м. і рухався зі швидкістю близько 100 км/год. своїми лівими колесами виїхав на його смугу руху, тобто він бачив, що ліві колеса його автомобіля виїхали за дорожню розмітку. Щоб уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем він вивернув кермо свого автомобіля вправо і виїхав на праве узбіччі по ходу його руху, але якими колесами не знає. В результаті чого задні колеса його автомобіля почало нести юзом в праву сторону, а потім занесло в бік зустрічної смуги руху, після чого він перемкнувся з шостої передачі на нижчу, тобто на п`яту, для того, щоб вирівняти автомобіль і добавив газу. Але автомобіль продовжував рухатися в заносі, в результаті чого він не впорався з керуванням виїхав за межі проїзної частини. Спочатку проїхав праве узбіччя, потім виїхав в кювет, де була яма, в яку попав автомобіль, потім автомобіль перевернувся кілька раз і зупинився на лівому боці.

Під час проведення слідчого експерименту 25.08.2015 з 21 години 15 хвилин до 22 години 00 хвилин ОСОБА_13 повідомив, що погодні умови, час доби, представлені для проведення слідчого експерименту автомобілі «КІА-CERATO», державний номер НОМЕР_2 та «RENAULT DUSTER», державний номер НОМЕР_3 відповідають тим, що були при ДТП - 26.07.2015.

Після чого ОСОБА_13 виставив статистичний автомобіль «RENAULT DUSTER», державний номер НОМЕР_3 щодо меж проїжджої частини так, як саме рухався його автомобіль до ДТП. ОСОБА_13 виставив автомобіль на інтервалі 1,8 м. від правого переднього колеса та правого заднього колеса до правого краю проїзної частини по ходу руху його автомобіля та на відстані 12,4 м. до базової лінії кута магазину. При цьому ОСОБА_13 пояснив, що швидкість руху його автомобіля складала 110-115 км/год. (У зв`язку з безпекою учасників слідчої експерименту експериментальним шляхом швидкість автомобіля не встановлювалася).

Далі ОСОБА_13 виставив на проїзній частині статистичний автомобіль «КІА-CERATO» державний номер НОМЕР_2 , на інтервалі 2,7 м. від лівого переднього колеса та 2,6 м. від лівого заднього колеса до правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля «RENAULT DUSTER» та на відстані 119,2 м. до ями, яка розташована за правим узбіччям по ходу руху автомобіля «RENAULT DUSTER» та на відстані 80,7 м. до базової лінії кута магазину. Відстань від передньої частини автомобіля «RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_3 до передньої частини автомобіля «КІА-CERATO» номерний знак НОМЕР_2 склала 91,5 м. При цьому ОСОБА_13 пояснив, що швидкість зустрічного автомобіля складала близько 100 км/год. (У зв`язку з безпекою учасників слідчого експерименту експериментальним шляхом швидкість автомобіля не встановлювалася).

З метою встановлення загальної видимості елементів проїзної частини з вищевказаним боковим інтервалом подібного автомобіля була встановлена видимість у напрямку руху (загальна видимість елементів проїжджої частини). Загальна видимість елементів проїзної частини при включеному ближньому світлі фар автомобіля на середніх оборотах двигуна становить 95,1 м. (при визначенні загальної видимості поняті, слідчий, а також ОСОБА_13 по черзі сідали на водійське сидіння автомобіля і підтверджували встановлену видимість).

Після цього було встановлено, що оглядовість (із-за гілок дерева) попереджувального дорожнього знаку 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» Додатку 1 Правил дорожнього руху України в світлі фар статистичного автомобіля «RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_3 в режимі «ближній» настає на відстані 45,7 м. Дорожній знак 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» розташований на відстані 173,5 м. від базової лінії кута магазину, розташованого по вул. Веселинівській.

Далі було проведено заміри заокруглення дороги вліво по напрямку руху від м. Доманівка в напрямку м. Миколаєва, довжина хорди складає 88,5 м., а висота сегменту складає 5,6 м. Від початку заокруглення до базової лінії кута магазину відстань складає 20,5 м, а від кінця заокруглення до базової лінії кута магазину відстань складає 65,9 м.

На цьому слідчий експеримент за участю ОСОБА_13 закінчено.

До протоколу додаються схема та фото таблиця (т. 2 а. с. 75-84).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 25.08.2015, розпочатого о 22 годині 15 хвилин, закінчено о 23 годині 00 хвилин, схеми та фото таблиці до нього, проведеного зі свідком ОСОБА_16 встановлено таке. Прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди свідок ОСОБА_16 , добровільно виявив бажання розповісти і показати обставини дорожньо-транспортної пригоди, очевидцем якої він став.

25.07.2015 вони з дружиною ОСОБА_63 знаходилися в с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Близько 18.00 год. до них в гості прийшли ОСОБА_64 , ОСОБА_57 та ОСОБА_22 . Всі разом знаходилися вдома розпивали спиртні напої. ОСОБА_41 з ОСОБА_60 пили алкогольне пиво, а чоловіки горілку. Близько 23.45 год. ОСОБА_65 ОСОБА_66 запропонував поїхати у сусіднє с. Кир`яківку в бар на його автомобілі. ОСОБА_66 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, пішов додому, приїхав до них на автомобілі «Дастер» чорного кольору. Після чого всі сіли в автомобіль: він, його дружина ОСОБА_41 , ОСОБА_54 та ОСОБА_61 , а ОСОБА_66 був за кермом. У с. Надбузьке біля одного з магазинів підібрали незнайомого хлопця, який сів на заднє сидіння вказаного автомобіля. Тобто на задньому сидінні було четверо пасажирів, ОСОБА_66 знаходився за кермом, а ОСОБА_20 на передньому пасажирському сидінні. Взагалі їх було в автомобілі 6 чоловік і вони направилися в с. Кир`яківка до бару. Приїхавши у вказане село вийшли біля бару. В барі стало відомо, що хлопця якого взяли з собою звали - ОСОБА_62 , він весь час пив алкогольне пиво. ОСОБА_61 , ОСОБА_67 , ОСОБА_41 та ОСОБА_54 також вживали алкогольне пиво. 26.07.2015 близько 03.05 год. вирішили їхати додому в с. Надбузьке. ОСОБА_67 сів за кермо свого автомобіля, ОСОБА_20 знаходився на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_41 сиділа за ним на задньому сидінні, біля неї з лівої сторони сидів ОСОБА_61 , за ним ОСОБА_54 , а за ОСОБА_60 , за водійським сидінням знаходився ОСОБА_62 . Виїхавши з с. Кир`яківка вони рухалися зі швидкістю близько 80-90 км/год. (на спідометр не звертав уваги, за відчуттям) по автодорозі в напрямку м. Миколаєва зі сторони с. Сливино, з увімкненим світлом фар, але з яким саме сказати не може. ОСОБА_20 знаходився на передньому пасажирському сидінні, майже дрімав, так як було вже пізно і клонило на сон. Раптом ОСОБА_66 крикнув, він підняв голову і побачив, що по середині дороги у зустрічному напрямку рухається автомобіль (побачив світло фар, яке саме не знає, але він їх не сліпив), який знаходився на відстані близько 50-60 м. від їх автомобіля. Даний автомобіль лівими колесами знаходився на їх смузі руху. В цей час вони рухалися по заокругленій ділянці дороги, де мається суцільна розділова лінія. Дмитро крутнув кермо праворуч, щоб уникнути зіткнення і вони виїхали на праве узбіччя правими колесами. Потім їх викинуло на проїзну частину, після чого вони з`їхали в правий кювет, де декілька раз перевернулися.

Під час проведення слідчого експерименту 25.08.2015 з 22 години 15 хвилин до 23 години 00 хвилин ОСОБА_16 повідомив, що погодні умови, світлий час доби, представлені для проведення слідчого експерименту автомобілі «КІА-CERATO», державний номер НОМЕР_2 та «RENAULT DUSTER», державний номер НОМЕР_3 відповідають тим, що були при ДТП - 26.07.2015.

Після чого ОСОБА_16 виставив автомобіль «RENAULT DUSTER», державний номер НОМЕР_3 на інтервалі 1,5 м. від правового переднього колеса та правого заднього колеса до правого краю проїзної частини по ходу руху їх автомобіля та відстані 6,5 м. від базової лінії кута магазину. При цьому ОСОБА_16 пояснив, що швидкість руху їх автомобіля складала 100 км/год. (У зв`язку з безпекою учасників слідчого експерименту експериментальним шляхом швидкість автомобіля не встановлювалася).

Далі ОСОБА_16 виставив на проїзній частині статистичний автомобіль «КІА-CERATO» державний номер НОМЕР_2 , на інтервалі 1,9 м. від лівого переднього колеса та 1,9 м. від лівого заднього колеса до правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля «RENAULT DUSTER» та на відстані 101,0 м. до ями, яка розташована за правим узбіччям по ходу руху автомобіля «RENAULT DUSTER» та на відстані 98,9 м. до базової лінії кута магазину. Відстань від передньої частини автомобіля «RENAULT DUSTER», номерний знак НОМЕР_3 до передньої частини автомобіля «КІА-CERATO» номерний знак НОМЕР_2 склала 90,8 м. При цьому ОСОБА_16 пояснив, що швидкість зустрічного автомобіля складала близько 100 км/год. (У зв`язку з безпекою учасників слідчої експерименту експериментальним шляхом швидкість автомобіля не встановлювалася).

На цьому слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_16 закінчено.

До протоколу додаються схема та фото таблиця (т. 2 а. с. 85-93).

Відповідно до висновку № 5335 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин перекидання автомобіля Renault Duster з фототаблицями та схемами, складного 19 жовтня 2015 року, з`ясовано такі обставини.

Виходячи із зафіксованої на місці ДТП слідової інформації, швидкість автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , до моменту його виїзду за межі проїзної частини при русі на закругленні дороги становила більш 114…128 км/год.

Свідчення водія ОСОБА_13 у частині того, що в умовах події швидкість руху керованого їм автомобіля становила 110…115 км/год технічно спроможні тільки відносно верхньої межі значення, тобто 115 км/год.

Свідчення водія ОСОБА_13 в частині розташування його автомобіля на проїзній частині в деякий момент часу (у момент «виявлення зустрічного автомобіля») для значення швидкості 115 км/год, технічно спроможні.

Свідчення водія ОСОБА_13 у частині того, що при виявленні зустрічного автомобіля, з метою запобігання зіткнення він почав одворот вправо, є технічно неспроможними, оскільки не узгодяться з фактичною слідовою інформацією, зафіксованої на місці ДТП.

Свідчення свідка ОСОБА_16 про механізм розвитку події в частині дотичній руху автомобіля Renault Duster (швидкості) і дій його водія є технічно неспроможними.

Підтвердити або спростувати свідчення водія ОСОБА_13 і свідка ОСОБА_16 у частині режиму руху зустрічного автомобіля (його швидкість і розташування на проїзній частині) експертними методами не представляється можливим у силу відсутності технічного критерію такої оцінки.

Оцінка вірогідності цих показань є прерогативою слідства й досягається слідчою оцінкою всіх матеріалів справи, у тому числі й висновку авто технічної експертизи.

З технічної точки зору дослідження питання про аварійність ситуації відносно водія автомобіля Renault Duster у зв`язку з виїздом на його смугу не встановленого зустрічного автомобіля, а також дослідження належних дій водія цього невстановленого зустрічного автомобіля по запобіганню ДТП є безпредметним через причину викладену в дослідницькій частині.

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта, версія водія ОСОБА_13 , незалежно від того чи мав місце виїзд зустрічного автомобіля на смугу руху автомобіля Renault Duster або цієї обставини в події не існувало, виїзд автомобіля Renault Duster за межі проїзної частини при вибраної водієм швидкості й траєкторії повороту з технічної точки зору був неминучий.

Отже, навіть якщо й мав місце виїзд зустрічного автомобіля на смугу руху автомобіля Renault Duster, ця обставина з технічної точки зору не перебуває в причинному зв`язку з виїздом автомобіля Renault Duster за межі проїзної частини. Підтвердженням цього, також є те, що показання водія автомобіля Renault Duster у частині початого їм одворота вправо при виявленні зустрічного автомобіля є технічно неспроможними.

Оскільки наявність зустрічного автомобіля, у рамках досліджуваної версії, не перебуває в причинному зв`язку з виїздом автомобіля Renault Duster за межі проїзної частини, то з технічної точки зору дослідження питання про аварійність ситуації відносно водія автомобіля Renault Duster у зв`язку з виїздом на його смугу зустрічного автомобіля, а також дослідження належних дій водія зустрічного автомобіля по запобіганню ДТП є безпредметним.

Далі у висновках експерта зазначено, що припустима, за критерієм видимості дороги, швидкість руху автомобіля Renault Duster у розглянутій події визначається величиною близько 114 км/год.

Гранично припустима швидкість автомобіля на даному закругленні проїзної частини, при якій уже не виключається проковзування шин у поперечному напрямку становить близько 105…119 км/год.

При виборі швидкості руху, в умовах розглянутої події, водієві автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , належало обрати швидкість руху не більш 90 км/год, як це передбачено п. 12.6. (ґ) ПДР для руху транспортного засобу даної категорії поза населеним пунктом.

В умовах розглянутої події водієві автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , належало діяти відповідно до вимоги п. 12.1. ПДР і обрати таку швидкість руху, яка дозволяла б йому, при свідомо відомих шляхово-транспортних умовах (технічний стан, ступінь завантаженості автомобіля, стан проїзної частини, конфігурація смуги руху і т.д.), постійно контролювати керованість автомобіля, при цьому швидкість, що обирається, руху не повинна була перевищувати обмеження 90 км/год, яке встановлено вимогою п. 12.6. (ґ) ПДР.

Діючи відповідно до вимоги п. 12.1 і п. 12.6 (ґ) ПДР водій автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість контролювати рух автомобіля, не допускати неконтрольованого виїзду за межі проїзної частини й наступного виникнення заносу, а тим самим мав технічну можливість запобігти даному ДТП.

З технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням розглянутої події перебувають дії водія автомобіля Renault Duster, які не відповідали вимогам п. 12.1 і п. 12.6. (ґ) ПДР (т. 2 а. с. 104-121).

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_13 стороною обвинувачення у судовому засіданні долучено до матеріалів кримінального провадження висновок експерта № 732 по дослідженню обставин ДТП від 06.08.2015, яким визначена швидкість руху автомобіля RENAULT Duster перед початком утворення слідів бокового юзу, суд не бере до уваги з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з висновком експерта № 732 при умовах викладених у постанові про призначення експертизи точно відповісти на питання про швидкість автомобіля не є можливим з підстав викладених в дослідницькій частині висновку.
Відповідно до дослідницької частини цього ж висновку з постанови про призначення експертизи вбачається, що автомобіль перевернувся, однак не вказано, на якій частині кузову він знаходився та (або) скільки разів він перевертався, у зв`язку з цим не враховані витрати кінетичної енергії при перевертанні автомобіля. Крім того, не враховані витрати кінетичної енергії, витраченої при пошкодженні деталей ТЗ.
За таких обставин, суд погоджується з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_13 та не бере до уваги і не вважає достовірним висновок експерта № 732, оскільки з дослідницької частини висновку вбачається, що при проведенні вказаного дослідження експерту не були відомі, а тому не були ним враховані усі обставини, які мають значення для кримінального провадження (т. 2 а. с. 66, 67).
Суд бере до уваги показання осіб, яким безпосередньо відомі обставини ДТП, а саме, обвинуваченого ОСОБА_13 , потерпілих ОСОБА_68 , ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_16 , оскільки вони є послідовними та узгоджуються між собою, а також з документами, наданими сторонами, і не суперечать ним, а тому суд вважає їх правдивими та достовірними.

Також суд враховує показання потерпілих ОСОБА_69 , та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_70 , які також узгоджуються з показаннями осіб, які беруть участь у справі та документами.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_13 у вчиненому злочині та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, та спричинили смерть потерпілого.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_13 за місцем проживання, за місцем роботи та за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, вчинив злочин вперше, раніше не судимий, раніше тричі піддавався адміністративному стягненню за порушення правил дорожнього руху, визнав свою вину, відшкодував витрати пов`язані з похованням та оплатою поминальних обідів потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також витрати на лікуваня ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .
Призначаючи ОСОБА_13 покарання, суд враховує молодий вік ОСОБА_13 , а також те, що він неодружений; дітей немає; проживає з батьками та братом; працював майстром виробничого навчання.
ОСОБА_13 вчинив необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, при обставинах, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також за обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положень ст. ст. 75, 76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання. При цьому суд враховує позиції потерпілих у вказаному кримінальному провадженні: те, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_44 вважали, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 буде покарання не пов`язане з позбавленням волі та наполягали на призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 саме такого покарання. Позицію потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , висловлену як самими потерпілими, під час судового розгляду кримінального провадження, так і їх представниками, під час судового розгляду (судових дебатів), про необхідність призначення обвинуваченому суворої міри покарання.
Суд реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у вигляді смерті однієї особи та завдання середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень двом потерпілим, особу винного, вважає, що для досягнення мети покарання, яке полягає у карі, виправленні та запобіганні вчиненню нових злочинів, що полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод ОСОБА_13 та захисту прав потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_13 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є особою молодого віку, а отже ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства, що також підтверджується засудженням ним своєї протиправної поведінки, яка може свідчити про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе і без призначення йому максимального строку покарання, яке передбачено санкцією частиною 2 статті 286 КК України. Враховуючи всі викладені вище обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання в мінімальних межах санкції цієї статті.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубі порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.
У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до ОСОБА_13 у сумі 7665, 66 грн. витрати на лікування ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .

Вказаний цивільний позов задоволенню не підлягає, оскільки 14.12.2015 у повному обсязі та добровільно відшкодований обвинуваченим ОСОБА_13 , що підтверджується квитанцією № 0.0.475289990.1 (т. 1 а. с. 121).

У кримінальному провадженні заявлені цивільні позови потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000 гривень кожному.

Розглядаючи цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд дійшов такого.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила.

Частиною 2 статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) (постанова Пленуму Верховного Суду України від 01.03.2013 № 14 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).
Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілим моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільних позивачів, суд враховує роз`яснення пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 цієї ж постанови пленуму роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4).

У судовому засіданні встановлено, що шкода потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_13 .

Відповідно до висновку експерта № 77 від 16.11.2016 ситуація, яка сталася 26 липня 2015 року, близько 03 години 45 хвилин, а саме: дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої помер його син, ОСОБА_15 , є психотравмувальною для ОСОБА_7 . Результати проведеного дослідження підтверджують психофізіологічні зміни (психосоматичні, емоційні, особисті та соціально-психологічні), які є прямими (опосередкованими) наслідками спричинення ОСОБА_7 моральної шкоди, та запобігають активному соціальному функціонуванню його як особистості.

Внаслідок ситуації, яка досліджується у кримінальному провадженні, у житті ОСОБА_7 виникли значні перепони для активного та повноцінного життя, які обумовили довготривалі негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, чим йому було спричинено інтенсивні негативні психоемоційні переживання (моральні страждання).

Можливий розмір компенсації моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_7 встановити неможливо, оскільки 29.01.2016 зупинено рішення про застосування Методики встановлення завдання моральної шкоди і метода оцінки розміру компенсації заподіяних страждань (т. 2 а. с. 191-206).

Відповідно до висновку експерта № 78 від 16.11.2016 ситуація, яка сталася 26 липня 2015 року, близько 03 години 45 хвилин, а саме: дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої помер її син, ОСОБА_15 , є психотравмувальною для ОСОБА_6 . Результати проведеного дослідження підтверджують психофізіологічні зміни (психосоматичні, емоційні, особисті та соціально-психологічні), які є прямими (опосередкованими) наслідками спричинення ОСОБА_6 моральної шкоди, та запобігають активному соціальному функціонуванню її як особистості.

Внаслідок ситуації, яка досліджується у кримінальному провадженні, у житті ОСОБА_6 виникли значні перепони для активного та повноцінного життя, які обумовили довготривалі негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, чим їй було спричинено інтенсивні негативні психоемоційні переживання (моральні страждання).

Можливий розмір компенсації моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_6 встановити неможливо, оскільки 29.01.2016 зупинено рішення про застосування Методики встановлення завдання моральної шкоди і метода оцінки розміру компенсації заподіяних страждань (т. 2 а. с. 175-190).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та бере до уваги те, що обставини загибелі їх сина є психотравмувальною ситуацією для потерпілих. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 понесли моральні страждання через втрату сина, які і досі з плином часу, негативно впливають на їх життя, втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 позбавлені можливості матеріальної і моральної підтримки сина у подальшому своєму житті та старості, відновити попередній стан життя ОСОБА_69 неможливо, вказана психотравмувальна ситуація вплинула на їх життя. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовів потерпілих але в меншому розмірі ніж вони просили в позовних заявах, і вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 250000 гривень кожному такою, що відповідає засадам розумності, зваженості, достатності, співмірності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з оцінкою ступеня та обсягу моральних та фізичних страждань потерпілих, вимушених змін у їх життєвих стосунках, а також з огляду на дані про особу обвинуваченого, у тому числі його сімейний та майновий стан.
В іншій частині позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слід відмовити.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: автомобіль RENAULT DUSTER вважати повернутим власнику.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення експертиз на загальну суму 9639 грн. 30 коп., які підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_13 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані.

Керуючись ст. ст. 368, 370, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту фактичного затримання.

У задоволенні цивільного позову Прокурора відділу прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до ОСОБА_13 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину в сумі 7665,66 грн. відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_13 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 250000 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_13 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 250000 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Речові докази у даному кримінальному провадженні:
- автомобіль RENAULT DUSTER, державний номер НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_18 .
Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 9639,30 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

27.09.2017