Справа 688/3255/17
№ 1-кп/688/231/17
Вирок
Іменем України
07 листопада 2017 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000091 від 18 січня 2017 року, з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 07 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14 січня 2017 року близько 23 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці поблизу гуртожитку, розташованому за адресою: вул. Лермонтова, 2 м. Шепетівка, помітив у правій руці потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «NOMI I503 Jump», яким вирішив відкрито заволодіти.
З цією метою, ОСОБА_5 того ж дня близько 23 год. 45 хв., перебуваючи у вищевказаному місці, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та шляхом ривка без застосування насильства, усвідомлюючи, що його неправомірні дії помічені потерпілим, діючи відкрито, умисно, правою рукою вирвав з правої руки ОСОБА_4 мобільний телефон марки «NOMI I503 Jump» вартістю 1330 грн., у якому знаходилось дві сім-карти ПРАТ «КиївСтар» вартістю 25 грн. за одну на загальну суму 50 грн. та флеш карта пам`яті мікро-сіді об`ємом 8 ГБ вартістю 110 грн., який поклав у кишеню спортивних штанів та покинув місце події.
Своїми умисними, протиправними, відкритими діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1490 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.186 КК України.

07 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_5 , якого підтримав захисник ОСОБА_6 , з однієї сторони, та, з іншої сторони, потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України: покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню, оскільки її умови:

- не суперечать вимогам закону ( ОСОБА_5 обвинувачення є зрозумілим, він вину визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно, вчинив злочин середньої тяжкості);

- відповідають інтересам суспільства;

- не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб;

- взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила розглянути питання про затвердження угоди, що була укладена між сторонами провадження 07 листопада 2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , думку захисника, потерпілого та прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України, дійсно мали місце і були вчинені саме ним і він визнає свою винуватість.

Інкриміновані ОСОБА_5 дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд вважає, що умови угоди від 07 листопада 2017 року про примирення, укладеної між сторонами, а саме: потерпілим та обвинуваченим, відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Міра покарання, що узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, з призначенням узгодженого між обвинуваченим, його захисником та потерпілим щодо його виду і розміру покарання.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Угода, що укладена сторонами, вчинена добровільно і на законних підставах, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або є наслідком неспроможних дій обіцянок чи подібних дій.

Також судом встановлено, що зміст умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим, призначення підозрюваному узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України, цілей покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінально-процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Прокурор вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу, суд з цим погоджується, а томупідстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 296 грн. 61 коп. у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468 475 КПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні № 0000091 від 18 січня 2017 року про примирення, укладену 07 листопада 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки «NOMI I503 Jump» - повернути потерпілому ОСОБА_4 ; дерев`яну биту знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 296 грн. 61 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: