Справа № 467/266/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 14.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18 лютого 2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 09 липня 2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі.

- 27 травня 2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 30 грудня 2016 року на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області умовно-достроково з Ольшанської ВК-53 Миколаївської області, з невідбутою частиною строку покарання 8 місяців 25 днів,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 13 березня 2018 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в смт. Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, а саме майном ОСОБА_8 , прийшли до будинку домоволодіння по АДРЕСА_3 , де в одній з кімнат перебувала ОСОБА_8 . З метаю реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , шляхом пошкодження віконної рами проникли до приміщення будинку та спальної кімнати де перебувала ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення нападу з метою заволодіння майном, підійшли до потерпілої та почали вимагати грошові кошти на що потерпіла повідомила, що в неї немає грошових коштів. Після цього ОСОБА_4 почав наносити удари кулаком по обличчю потерпілої, а ОСОБА_7 продовжував вимагати грошові кошти на що потерпіла зазначила, що грошових коштів в неї немає. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продовжили наносити удари по обличчю потерпілої. Під час нанесення ударів потерпілій ОСОБА_4 взяв на печі столовий ніж, та з погрозою його застосування, а також із його застосуванням, наніс два удари, а саме один в область правої руки та один в область правого стегна, щоб потерпіла віддала грошові кошти. ОСОБА_7 в цей час розкидав по кімнаті речі та шукав грошові кошти, знайшовши при цьому на тумбочці паспорт на ім`я ОСОБА_8 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , поклав їх до кишені свого одягу. ОСОБА_8 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я повідомила, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що в другій кімнаті будинку наявна її пенсійна картка сказавши де саме вона лежить. ОСОБА_7 попрямував до другої кімнати та приніс коробку де лежала пенсійна картка потерпілої. ОСОБА_7 відкрито заволодів мобільним телефоном «BRAVIS» який лежав на підвіконні вікна, банківською карткою, що належать потерпілій, після чого разом із ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли у невідомому напрямку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 130 від 14 березня 2018 року, ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обличчя, садно обличчя, синці правої руки, різана рана правого передпліччя та різана рана правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
14 березня 2018 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

14 березня 2017 року о 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

14 березня 2017 року, о 14 годині 30 хвилин за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 .

В клопотанні поданому до суду зазначено, що в ході проведення кримінального провадження під номером 0000118, встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, існують ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, здатний на рішучі, у тому числі протиправні дії з метою досягнення своєї мети, що у сукупності з суворістю покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, створює високий ризик того, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважає мету і підстави вказаного запобіжного заходу обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не погодилась із даним клопотанням, пославшись на необґрунтованість підозри та припущення щодо ризиків, тому просила обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII.
15 березня 2018 року набрали чинності зміни, внесені підпунктами 11-27, 45 пункту 7 параграфа 1 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно п. 4 перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року зміни, внесені підпунктами 11-27, 45 пункту 7 параграфа 1 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються наступні обставини, які встановлені в судовому засіданні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має три судимості за вчинення середньої тяжкості, тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжувати злочинну діяльність, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визнає про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протокол огляду місця події від 13.03.2018 року, висновок судово-медичної експертизи № 130 від 14 березня 2018 року, протокол допиту потерпілої від 14.03.2018 року; протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.03.2018 року з потерпілою ОСОБА_8 , протокол затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 14.03.2018 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) на момент його повідомлення.

На підставі наведеного ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

З урахуванням викладеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування, слідчим суддею перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином в судовому засіданні під час розгляду даного клопотання прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у поданому клопотанні, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному проваджені, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, так як злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, відносно потерпілої похилого віку ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 травня 2018 року, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 11 травня 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19 березня 2018 року о 08 год. 00 хв.
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1