ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представників цивільного відповідача ПрАТ «Українська-пожежно-страхова компанія» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/160/17 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючий на утриманні малолітню дитину, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,
ОСОБА_7 16.05.2015 року близько 18 год., керуючи автомобілем «Subaru Legasy», номерний знак НОМЕР_1 на 190км. + 350м. автодороги «Житомир-Чернівці», поблизу кафе «Загадка», в порушення вимог пунктів 12.6 г., рухаючись в крайній правій смузі руху, при наявності двох смуг руху в цьому ж напрямку, зі швидкістю близько 115, 3 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги у напрямку від м. Хмельницького до смт. Ярмолинці, в порушення п. 12.1 ПДР України не врахував дорожніх умов та дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху автомобіля та частковим його виїздом на праве узбіччя, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушив вимоги п. 10.1. ПДР України, з метою надання дороги автомобілю «LAND ROVER Discovery 2.7», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався позаду в попутному напрямку у лівій смузі руху, та вибору безпечного інтервалу, порушив вимоги п. 13.1. ПДР України, змінивши напрямок руху, змістився праворуч, частково виїхавши на прилегле праве узбіччя, втратив керованість над автомобілем, після чого його автомобіль у некерованому стані виїхав на ліву смугу в напрямку смт. Ярмолинці, де допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався попереду у попутному напрямку в лівій смузі руху. Внаслідок вказаного зіткнення автомобіль «Volksvagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 перекинувся та зупинився на правому узбіччі.
В результаті дорожньо-транспортної малолітній пасажир автомобіля «Volkswagen Transporter» ОСОБА_12 одержав тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці голови справа, в середній частині лобної ділянки голови, в правій підочній ділянці, в ділянці спинки носу зліва, в скроневій ділянці справа з переходом на тім`яну та потиличні ділянки справа, вдавленого перелому скроневої та тім`яної кісток справа, субарахноїдального крововиливу по випуклій поверхні скроневої та тім`яної долей правої півкулі мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Дані наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з вищевказаними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, допущеними ОСОБА_7 .
Своїми діями ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху, якими передбачено:
п. 1.10, - узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів;
п. 10.1, - перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 12.1, - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.6г, - поза населеними пунктами дозволяється рух із швидкістю на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.;
п. 13.1, - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
У суді ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до вищевказаних наслідків не визнав, показавши, що дійсно 16.05.2015 року керував автомобілем «Subaru» з швидкістю близько 100 км/год. в напрямку смт. Ярмолинці. Перед підйомом до кафе «Загадка» перелаштувався в правий ряд. Попереду, у лівій смузі руху їхав бус білого кольору «Volkswagen», а позаду джип на великій швидкості та створював аварійну ситуацію. Для того, щоб уникнути зіткнення із заду рухаючись автомобілем він застосував гальмування і змістився праворуч. Внаслідок цього правими колесами зачепив узбіччя і автомобіль в некерованому стані вдарився в кут буса, від чого «Volkswagen» впав на бік. Після ДТП побачив потерпілих, які отримали тілесні ушкодження. Винуватим в аварії вважає водія автомобіля «LAND ROVER», який створив аварійну ситуацію, підрізав його, а він щоб уникнути зіткнення виїхав на узбіччя, намагаючись не допустити зіткнення, але машина стала некерована. Визнав, що перевищив встановлену швидкість руху, однак це не вплинуло на наслідки, які настали.
До показів обвинуваченого, щодо обставин ДТП і пояснення своїх дій, серед яких є твердження ОСОБА_7 на порушення Правил дорожнього руху водіями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності за фактично скоєне і суд до показів обвинуваченого відноситься критично, як до способу захисту і сприймає їх з врахування саме даних обставин, оскільки дійсні обставини ДТП та дії учасників ДТП і порушення ПДР підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Окрім показань обвинуваченого, його вина у скоєнні злочину повністю доводиться наступними доказами.
Так, показами потерпілої ОСОБА_4 та цивільного позивача свідка ОСОБА_5 підтверджується, що у вищевказаний час вони разом з сином ОСОБА_12 перебували і їхали в автомобілі «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_5 . Під час руху вони знаходились на лівій смузі, оскільки на правій стороні були камінці. Неподалік кафе «Загадка» позаду відчули сильний удар в їх транспортний засіб, від чого автомобіль перекинувся, а син, отримавши тілесні ушкодження, загинув. Винуватим у ДТП вважають ОСОБА_7 . Позовні вимоги заявлені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_11 , який керував автомобілем «LAND ROVER», номерний знак НОМЕР_2 в суді повідомив, що в день події перед ним рухався автомобіль «Subaru», який неподалік кафе «Загадка» зменшив швидкість руху та взяв у право, у зв`язку з чим він на швидкості понад 100 км/год. зробив випередження цього автомобіля. Після випередження змістився в праву смугу та попрямував далі, не побачивши зіткнення транспортних засобів. Заперечив, що перешкоджав руху автомобілів. Аналогічні покази були дані свідком ОСОБА_14 , яка була пасажиркою автомобілем «LAND ROVER».
Показами свідка ОСОБА_15 , який був пасажиром у автомобілі «Subaru», підтвердив в суді, що перед зіткненням автомобілів сказав ОСОБА_7 , щоб той пропустив джип, який рухався позаду. ОСОБА_7 змістився праворуч, щоб «LAND ROVER» міг проїхати і не створювати всім небезпеки автомобілям. Після цього автомобіль втратив керованість і вдарив бус.
Показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтверджується, що у вказаний вище час прямували навпроти автомобілів, які були учасниками ДТП. ОСОБА_17 бачила, як «LAND ROVER» проїхав між автомобілями «Volkswagen» та «Subaru», після чого вони зіткнулись і бус перевернувся. ОСОБА_16 момент аварії не бачив, оскільки керував автомобілем. Зазначені свідки допомагали потерпілим, в чому ОСОБА_7 участі не приймав.
Окрім показів свідків, щодо дій учасників ДТП, вина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами.
Отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті в результаті ДТП підтверджується даними висновку експерта № 294, в якому встановлено, що причиною смерті ОСОБА_12 явилась черепно-мозкова травма, що проявилась переломом кісток черепа та субарахноїдальним крововиливом головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись 16.05.2015 року під час ДТП, як від дії тупих твердих предметів, так і при ударі об такі. Також свідок ОСОБА_18 , яка як лікар швидкої медичної допомоги, яка виїхала на місце ДТП підтвердила смерть ОСОБА_12 в швидкій.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.05.2015 року з фото-таблицею, план-схемою до нього зафіксоване місце інциденту, дорожня обстановка, розташування транспортних засобів, відомості яких повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого, потерпілих і свідків щодо місця події та розміщення автомобілів. Так, виявлені сліди та місце розташування «Volkswagen Transporter» вказують на керування автомобілем «Subaru» зі високою швидкістю руху, що також узгоджується з висновком автотехнічної експертизи № 220А від 12.06.2015 року.
При огляді автомобіля «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 встановлено пошкодження його обох бокових частин та деформацію правого заднього кута (протокол огляду від 08.06.2015 року, а протоколом огляду автомобіля «Subaru Legasy», номерний знак НОМЕР_1 від 08.06.2016 року зафіксовано деформування передньої частини автомобіля, що свідчать про механізм їх утворення, на який вказують допитані в судовому засіданні учасники процесу обвинувачений, потерпіла і свідок ОСОБА_5 .
У відповідності до даних переглянутого в судовому засіданні відео з відеореєстратора, який є речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 09.06.2015 року і був встановлений на автомобілі, яким керував ОСОБА_7 , чітко слідує, що останній змінив напрямок руху праворуч до того, як джип почав його випереджати, зреагувавши на слова ОСОБА_15 про надання дороги автомобілю «LAND ROVER», який їхав позаду. При цьому всі три автомобілі, які мають відношення до аварії, рухались паралельно і у попутному напрямку.
Згідно додаткового протоколу огляд місця події від 03.06.2015 року встановлено відстань між електроопорами, що проглядаються з відео, отриманого з відеореєстратора, вилученого з автомобіля «Subaru».
На підставі отриманих даних досудовим слідством було проведено автотехнічну експертизу (висновок № 220А від 12.06.2015 року), відповідно до якої встановлено, що в умовах даної пригоди зіткнення між автомобілями «Subaru» та «Volkswagen» відбулось на початку утворення слідів бокового юзу коліс автомобіля «Volkswagen», тобто на лівій смузі руху, по напрямку до смт. Ярмолинці. Швидкість руху автомобіля «Subaru», яка відповідає залишеним на проїзній частині більшому сліду бокового юзу, довжиною 104, 3 м., складає не менше 114, 6 115 км/год. Визначене вище значення швидкості руху являється мінімальним. Швидкість руху автомобіля «Subaru», який подолав 320, 35 м., складає 115, 3 км/год.
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Subaru» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 1.10 (термін «узбіччя»), 10.1, 12.1, 12.3, 12.6 (г) Правил дорожнього руху України, які ним не були дотриманні.
В заданій дорожній ситуації технічна можливість у водія автомобіля «Subaru» ОСОБА_7 уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen», який рухався попереду в лівій смузі попутного напрямку, залежала від виконання ним вимог пп. 1.10 (термін «узбіччя»), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином, водій ОСОБА_7 дотримуючись вимог даних пунктів, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen».
Оскільки, водій автомобіля «Subaru» ОСОБА_7 змінив напрямок руху свого автомобіля праворуч, здійснив виїзд на праве узбіччя з подальшою втратою поперечної стійкості автомобіля «Subaru» і як наслідок допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», то з технічної точки зору до виникнення даної пригоди, призвели дії водія «Subaru» ОСОБА_7 , які не відповідали вимогам пп. 1.10 (термін «узбіччя»), 10.1, 12.1, 12.3, 12.6г Правил дорожнього руху України.
Допитаний в суді експерт ОСОБА_19 підтвердив висновки дані ним у експертизі та повідомив, що при проведенні даної експертизи використовував зокрема і дані з відеореєстратора. За результатами проведених досліджень встановлено, що всі три транспортних засоби рухались паралельно, в попутному напрямку. Узбіччя не є елементом проїзної частини та не призначене для руху, а тому обвинувачений не повинен зміщуватись праворуч, а повинен був зменшити швидкість руху та зупинити транспортний засіб. В суді експерт ОСОБА_19 , вказав, що автомобіль «Volkswagen» жодних перешкод для руху транспортних які стали учасниками ДТП засобів не створював і його рух не є порушенням технічних вимог, що вплинуло на пригоду.
Контакту автомобілів «Subaru» та «LAND ROVER» не відбулось, що підтверджується протоколом огляду даного транспортного засобу від 26.05.2015 року пошкоджень якого не виявлено. З огляду на викладене, суд відхиляє твердження сторони захисту про «підрізання» автомобілем «LAND ROVER» транспортного засобу обвинуваченого, оскільки дана обставина не підтверджена жодним доказом і спростовується письмовими доказами та записом із відореєстратора.
Показання свідка ОСОБА_15 (товариша обвинуваченого) та обвинуваченого про створення аварійної ситуації водієм «LAND ROVER» суд розцінює, як намагання пом`якшити відповідальності за скоєне.
В ході судового розгляду було досліджено наданий стороною захисту висновок № 8603 від 21.04.2016 року комплексної експертизи, який даний експертами Незалежного інституту судових експертиз, суд даний висновок не бере до уваги, оскільки він не ґрунтується на досліджені вихідних даних, які були встановлені в ході слідства, так у висновку відсутні джерела даних щодо габаритів автомобіля (ширини та довжини автомобіля «LAND ROVER» ), що ставить під сумнів усі висновки зроблені експертами, крім того дані експерти, які проводили експертизу і досліджували відеозапис із щосекундною розкадровкою не наділені правом проводити відповідні види експертного дослідження, що випливає із витягу з реєстру атестованих судових експертів, крім того зроблені висновки, припущення та викладена у висновку інформація носить узагальнений характер, а зроблені висновки не відповідають фактичним даним. Суду також не наданий відповідний договір на проведення відповідної експертизи укладення із експертною установою відповідно до вимог ч. 2 ст. 243 КПК України та відсутні дані, яким чином надані експертам документи, які вказані в експертизі були отримані стороною захисту.
Таким чином, суд заслухавши учасників судового розгляду, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини водія ОСОБА_7 , який допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, порушення яких перебуває у прямому причинному зв`язку із ДТП та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 .
Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, не працює. Обставинами, що пом`якшують покарання в ході судового розгляду суд не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, є скоєння злочину щодо малолітнього.
З врахуванням таких обставин та вчинення ОСОБА_7 злочину вперше, часткове відшкодування шкоди, а також даних, що позитивно характеризують обвинуваченого, молодий вік обвинуваченого, суд приходить до висновку що слід призначити реальне покарання передбачено санкцією частини 2 статті 286 КК України, оскільки таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення винним нових злочинів, при призначенні покарання також враховується позиція потерпілої. ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який характеризується підвищеною суспільною небезпекою, наслідком якого стала смерть дитини, тому підстав для застосування статті 75 КК України суд не знаходить.
Суд вважає, що ОСОБА_7 також необхідно призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на кількість порушених ним пунктів Правил дорожнього руху, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з непоправними наслідками скоєного.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та сприятиме максимальному запобіганню вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
В ході судового розгляду ОСОБА_7 виявив бажання застосувати відносно нього положення п. в) статті 1 Закону України «Про амністію 2016 році» від 22.12.2016 р. оскільки він має на утриманні дитину віком до 18 років, не позбавлений батьківських прав і вчинив необережний злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. В ході судового розгляду встановлено, що дійсно ОСОБА_7 вчив відповідно до ст. 12 КК України тяжкий необережний злочин, має дитину, якій на виповнилось 18 років і не позбавлений батьківських прав на день набрання чинності даного Закону та винесення вироку.
В ході судового розгляду були заявлений цивільні позови.
Обвинувачений ОСОБА_7 заявлені до нього позовні вимоги не визнав, інший відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанії» і їх представники заявлений позов не визнали, подали письмові заперечення з приводжу заявлених вимог.
В ході судового розгляду свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 підтвердили факт тривалих сімейних стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час яких вони разом виховували сина ОСОБА_22 і були, як члени сім`ї і подружжя.
Дослідивши заявлені позови та докази суд приходить до висновку, що цивільні позови підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
В силу ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1200 грн. (квитанція № 076/15 від 11.06.2015 року).
Крім того, з ОСОБА_7 слід стягнути процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи по справі в сумі 883 грн. 87 коп., що підтверджується відповідною довідкою.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому основне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та додаткове покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначених даним вироком покарань.
Цивільні позови задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи у розмірі 883 (вісімсот вісімдесят три) грн. 87 коп.
Речові докази після вступу вироку в законну силу:
- автомобіль «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 (його залишки), який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів передати ОСОБА_5 ;
- автомобіль «Subaru Legasy», номерний знак НОМЕР_1 , на який судом накладено арешт та який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів - передати за належністю ОСОБА_7 ;
- відеореєстратор, вилучений з автомобіля «Subaru Legasy», номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається в камері зберігання речових доказів - передати за належністю ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1