Справа №: 398/470/18
провадження №: 1-кп/398/298/18
ВИРОК
Іменем України
"14" березня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , секретаря ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія угоду про визнання винуватості, укладену в межах кримінального провадження № 00000438 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, із базовою загальною освітою , заміжня, дітей на утриманні не має , раніше не судимої, за ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000190 за ч. 3 ст. 149 КК України, зібрано докази протиправної діяльності організованої групи, яка займалась вербуванням та переміщенням молодих жінок з території України до м. Дубаї Об`єднаних Арабських Еміратів, для подальшої їх сексуальної експлуатації. До складу організованої групи входили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , особи на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (повні анкетні дані яких не встановлені) матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження. Обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню 05.10.2017 року направлено до Приморського районного суду м. Маріуполя для розгляду по суті.
Зібраними під час досудового розслідування доказами по кримінальному провадженню № 0000438 встановлено, що 12 червня 2017 року ОСОБА_5 будучи не усвідомленою про діяльність організованої групи, дії якої були направлені на вербування та подальше переміщення жінок з території України до території м. Дубаї ОАЕ, з метою їх сексуальної експлуатації, вирішила допомогти особі на ім`я ОСОБА_11 (повні анкетні дані якої не встановлені) матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, у пошуку жінок для працевлаштування за кордоном.
З цією метою 12.06.2017 року ОСОБА_5 діючи умисно з метою отримання незаконного прибутку за вербування та переміщення жінок з території України до території м. Дубай ОАЕ для подальшої сексуальної експлуатації, у денний час (точний час в ході проведення досудового слідства не встановлений), перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_2 ; кв. АДРЕСА_3 , створила в соціальній мережі «В контакте» сторінку під псевдонімом « ОСОБА_13 » де розмістила оголошення про працевлаштування за кордоном з заробітною платою від 6000 до 9000 доларів США в місяць.
Приблизно в першій половині липня 2017 року, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлено до ОСОБА_5 звернулась з приводу розміщеного нею оголошення раніше незнайома для неї ОСОБА_14 .
25.07.2017 року ОСОБА_5 під час спілкування за допомогою мобільного телефону з ОСОБА_14 , запропонувала останній поїхати до м. Дубай ОАЕ, з метою працевлаштування в сфері надання послуг, під керівництвом невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 (повні анкетні дані якої невстановлені) матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.
Далі ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_14 увійшла в довіру останньої дізналась про її важке матеріальне та соціальне становище, тяжкі життєві обставини, відсутність постійного джерела доходів та коштів, переконала її в доцільності та вигідності працевлаштування на території вказаної держави, при цьому гарантувала гідні умови праці, мешкання, харчування, дотримання прав і свобод людини, її охорону та високу заробітну плату, тим самим скориставшись уразливим станом завербувала ОСОБА_14 стосовно працевлаштування її в м. Дубай ОАЕ.
В подальшому ОСОБА_5 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, згідно вказівок ОСОБА_10 , за допомогою всесвітньої мережі Інтернет реалізуючи свої злочинні наміри, передала їй всю отриману інформацію стосовно ОСОБА_14 включаючи номер її мобільного телефону, з метою вчинення подальших дій останньою, направлених на вербування та переміщення ОСОБА_14 з території України до м. Дубай, ОАЕ для подальшої її сексуальної експлуатації на території зазначеної держави.
Проаналізувавши отриману інформацію, ОСОБА_10 діючи умисно, продовжуючи злочинні дії направлені на вербування та переміщення жінок з території України до ОАЕ для подальшої сексуальної експлуатації, почала самостійно спілкувалась з ОСОБА_14 . Переконавшись в тому, що остання введена в оману стосовно працевлаштування в ОАЕ, ОСОБА_10 передала всю отриману особисту інформацію стосовно ОСОБА_14 невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 (повні анкетні дані якої невстановлені) матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.
В подальшому діючи умисно у складі організованої групи, продовжуючи злочинні дії направлені на вербування та переміщення жінок з території України до ОАЕ для подальшої сексуальної експлуатації, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_11 (повні анкетні дані якої невстановлені) матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, попрохала ОСОБА_15 виконати дії спрямовані на отримання ОСОБА_14 закордонного паспорту та проведення з нею додаткового інструктажу стосовно роботи, проживання, правил поведінки на території м. Дубай ОАЕ.
07.08.2017 року ОСОБА_15 , не усвідомлюючи про діяльність організованої групи дії якої були спрямовані на вербування та подальше переміщення жінок з території України на територію м. Дубаї ОАЕ, з метою сексуальної експлуатації, згідно вказівок невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 (повні анкетні дані якої невстановлені) матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, продовжуючи злочинні дії направлені на вербування та переміщення жінок з території України до ОАЕ для подальшої сексуальної експлуатації, зустрілась з раніше незнайомою для неї ОСОБА_14 та в цей же день допомогла останній виїхати з тимчасово окупованої території м. Донецька до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Знаходячись у м. Кривий Ріг ОСОБА_15 згідно домовленостей між нею та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_11 (повні анкетні дані якої невстановлені) матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, повинна усіляко сприяти ОСОБА_14 в отриманні закордонного паспорту (звернутись разом з ОСОБА_14 до свого знайомого, працюючого у паспортному столі в м. Кривий Ріг), та в подальшому направити ОСОБА_14 до ОСОБА_10 з метою виконання подальших покладених на неї обов`язків, направлених на вчинення вербування та переміщення ОСОБА_14 з території України до м. Дубай, ОАЕ для подальшої її сексуальної експлуатації.
10.08.2017 року потерпіла ОСОБА_14 з незалежних від неї та ОСОБА_15 причин, не змогла отримати закордонний паспорт, після чого вона залишила останню та поїхала до м. Маріуполь Донецької області. Внаслідок чого ОСОБА_5 та інші учасники організованої групи, з метою отримання незаконного прибутку за вербування та переміщення жінок до м. Дубай, ОАЕ для подальшої сексуальної експлуатації, не змогли виконати всі необхідні дії для переміщення потерпілої ОСОБА_14 з території України до м. Дубаї, ОАЕ для подальшої сексуальної експлуатації останньої на території вище вказаної держави, з причин які не залежали від їх волі.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у вербуванні, вчиненому з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 149 КК України.
06 лютого 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 , за наявності на те згоди потерпілої ОСОБА_14 , було укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та зобов`язується співпрацювати із правохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочинів вчинених організованою групою в межах кримінального проваження № 0000190. При цьому, обвинуваченою та прокурором узгоджено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком. Під час укладення угоди та при узгоджені покарання сторонами враховані обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні вини у вчиненому злочині, активної допомоги органам досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України. Також пояснив, що ОСОБА_5 активно сприяла у викритті злочинних дій інших учасників групи.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, обвинуваченій роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_5 зазначила, що повністю визнає вину у вчиненні злочину, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно пред`явленого їй обвинувачення без будь-яких застережень.

Потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання про проведення судового засідання без її участі , в якому зазначила, що просить затвердити угоду, претензій до ОСОБА_5 не має.

Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченої кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 149 КК України , як вербування, вчинене з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, за згодою потерпілої, як того вимагає абзац 2 пункту 3 частини 4 статті 469 КПК України, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді позбавлення волі на п`ять років, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, активна допомога органам досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням вказаних обставин та позиції потерпілої, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 лютого 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правохоронної діяльності прокуратури Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000438 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки .

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- біометричний паспорт громадянина України виданий 03.04.2017 року на ім"я ОСОБА_5 , накопичувальну карту з надписом "PRIDE" WOG, ламіновану картку з надписом MONEYPOLO, водійське посвідчення видане 06.07.2017 року на ім"я ОСОБА_5 , візитницю із полімерного матеріалу жовтого кольору, які передані на зберігання обвинуваченій ОСОБА_5 - залишити останній;

- мобільний телефон марки iPfone, ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі світлого кольору з однією сім-картою мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_2 , банківську картку "Приватбанк" platinum, НОМЕР_3 , які переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Донецькій області - повернути ОСОБА_5 ;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 виданий на ім"я ОСОБА_16 , який переданий на відповідальне зберігання у приміщення Державної міграційної служби України Головного управління ДМС у Донецькій області - повернути ОСОБА_5 ;

- одну купюру номіналом 100 доларів США серії ВВ № 10695420 В, яка передана до відділення регіонального центру ПАТ "ПУМБ" в м.Маріуполі Донецької області - повернути ОСОБА_5 .

На вирок, з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Копію вироку після проголошення вручити всім учасникам процесу.

Головуючий С удді