Справа № 464/9460/15-к
пр.№ 1-в/464/15/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого інспектора Сихівського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про скасування ст.75 Кримінального кодексу України засудженому ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Старший інспектор Сихівського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати засудженому ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання. В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_6 неодноразово порушував покладений на нього судом обов`язок згідно з ст. 76 КК України, а саме тричі 16.05.2016, 15.05.2017 та 02.01.2018 не з`являвся на реєстрацію в Сихівський районний сектор Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, за що йому було винесено три письмових застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання призначеного судом. Окрім цього, покликається на те, що Личаківським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відкрито кримінальне провадження №40001150 від 11.05.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні представник персоналу органу пробації та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому, просять таке задовольнити. Зазначили, що поведінка засудженого свідчить про його легковажне ставлення до відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення.

Захисник та засуджений у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили, покликаючись на те, що засуджений дійсно у дані дні не з`являвся на реєстрацію до органу пробації у зв`язку із складними сімейними обставинами, зокрема через зловживання алкогольними напоями матір`ю засудженого, за якою він здійснює догляд, та смертю батька. Стверджують, що пропустивши реєстрацію 16.05.2016, 15.05.2017 та 02.01.2018, засуджений добровільно з`являвся в орган пробації 24.05.2016, 16.05.2017 та 03.01.2018 та давав пояснення щодо причин неявки у визначені дні. Окрім цього зазначили, що оскільки засудженому встановленими днями для реєстрації є перший та третій понеділок кожного місяця, засуджений прибув 01.01.2018 до органу пробації, однак виявилось, що це вихідний день, а відтак реєстрація була неможливою. У інші визначені дні засуджений завжди з`являвся на реєстрацію в орган пробації. Щодо кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повідомили, що таке на даний час перебуває на розгляді у Личаківському районному суді м.Львова та судове рішення по суті не прийнято. Вважають, що допущені засудженим порушення умов і порядку відбування покарання з випробуванням не можна вважати злісними та систематичними, такими, що свідчать про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, а відтак просять відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановлено іспитовий строк терміном три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно з частинами 1-4 статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Згідно із ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
У підпункті 5.1 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених щодо таких покарань, затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за №270/1560 від 19.12.2003р., зазначено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до інспекції; не порушувати громадського порядку. У разі неприбуття за викликом до інспекції без поважних причин до засудженої особи може бути застосовано привід, який здійснюється відповідними органами внутрішніх справ.

Відповідно до п.п.5.2 п.5 розділу IV Інструкції якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Згідно п.п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

На підставі п.п.5.4 п.5 розділу IV Інструкції невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 перебуває на обліку у Сихівському районному секторі Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 16.02.2016.

Згідно з листка реєстрації засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він не з`явився у такі встановлені для реєстрації дні: 16 травня 2016 року, 15 травня 2017 року та 02 січня 2018 року, про що йому 24 травня 2016, 16 травня 2017 та 03 січня 2018 року винесено застереження у виді письмових попереджень.

Судом встановлено, що за весь час відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_6 тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації, однак у всі інші встановлені дні він виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, зокрема і систематично з`являвся до органу пробації для реєстрації.
З листа Личаківського районного суду м.Львова від 23.02.2018 вбачається, що на розгляді у суді перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, однак вирок по даній справі не ухвалено.

Як вбачається з матеріалів особової справи №20/16р., засуджений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, заяв і скарг від сусідів на нього не поступало, до адміністративної відповідальності не притягався, місце проживання не змінював.
За таких обставин суд вважає, що неявки засудженого ОСОБА_6 для реєстрації три рази, зважаючи на їх характер, обставини та наслідки, не можуть вважатися невиконанням обов`язку щодо періодичного з`явлення для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та ствердно і однозначно свідчити про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення, а відтак бути достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого.
З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України, ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України та керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання старшого інспектора Сихівського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про скасування ст.75 Кримінального кодексу України засудженому ОСОБА_6 відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_6 повернути Сихівському районному сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівським районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1