У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" вересня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 бездіяльність слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, -
в с т а н о в и в:
Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого негайно виконати ухвалу слідчого судді від 17.02.2017 року та передати арештоване майно, а саме: автомобіль марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 для користування та на відповідальне зберігання.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Досудове розслідування, відповідно до ч.2 ст.38 КПК України, здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення /ст.94 КПК України/.
Згідно ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно п.п. 1, 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою конфіскації майна як виду покарання; збереження речових доказів.
На цей час, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Стаття 191 КК України регламентує кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, а її частина 5 стосується дії, передбаченої частинами першою, другою, третьою або четвертою цієї статті, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою та караються позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.2016 року про арешт майна було задоволено та накладено арешт на майно, серед якого автомобіль марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , вилучений 10.02.2017 під час обшуку, з метою збереження речових доказів.
У відповідності до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне правопорушення.
Крім того, вирішення питання про те, де саме має зберігатися речовий доказ, до компетенції слідчого судді не віднесено, останнє вирішується слідчим особисто при ухваленні постанови з цього питання, у зв`язку з чим позицію адвоката ОСОБА_2 про те, що слідчий суддя шляхом постановлення ухвали на етапі досудового розслідування кримінального провадження має змогу змінити місце зберігання речового доказу визначене постановою слідчого не ґрунтується на діючих нормах КПК України, адже ч.10 ст.100 КПК України визначено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, тож у такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Враховуючи те, що особа, яка подала скаргу, просить вчинити дії, які не підлягають оскарженню в порядку ст.303 КПК України, слідчий суддя, вважає за необхідне відповідно до частини 4 статті 304 КПК України відмовити у відкритті провадження оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 бездіяльність слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.
Копію ухвали невідкладно направити особам, які подали скаргу, разом із скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з моменту її отримання
Слідчий суддя: