Справа № 461/8210/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України

в с т а н о в и в:

06 листопада 2017 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, виламав вхідні двері, що ведуть на загальний коридор 3 поверху будинку, одразу після чого, всупереч волі законних володільців та за відсутності визначених законом підстав, незаконно проник в приміщення квартири АДРЕСА_4 , у якій проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим порушив недоторканість їхнього житла.

Також 06 листопада 2017 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 , діючи з хуліганських мотивів, з явною неповагою до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, під надуманим, дріб`язковим приводом, грубо порушуючи громадський порядок та особистий спокій громадян, незаконно виламав вхідні двері, що ведуть на загальний коридор 3-го поверху будинку, проник в приміщення квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку, заштовхавши ОСОБА_6 в приміщення вказаної квартири, де, виражаючись нецензурною лайкою, продовжив штовхати останню, а також штовхав ОСОБА_7 і наніс удари руками та дерев`яним костилем, який знайшов у вказаній квартирі по кінцівках та тулубу ОСОБА_8 , заподіявши йому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1752 від 07.11.2017 садна на спині, на руках, в ділянці лівого колінного суглобу, синець в ділянці 4-го пальця правої кисті а відносяться до легкого тілесного ушкодження, а також пошкодив їхнє майно, а саме: металеву сушку, гладильну дошку, лампу, стакан, чим грубо порушив громадський порядок та спричинив матеріальних збитків на суму 2 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незаконне проникнення до житла, що порушило недоторканість житла громадян та грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимого, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченому за вчиненені кримінальні правопорушення, буде покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді:

за ч.1 ст.162 КК України штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850,00 гривень.

за ч.1 ст.296 КК України штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1