н/п 1-кс/640/6956/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
встановив:
28.08.2017 до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , в якому сторона обвинувачення просить поновити строк подачі клопотання як такий, що пропущений з поважних причин; накласти арешт на 508 спортивних штанів та 30 курток ТМ «Найк», бірки «Найк» 2 рулони, «Оriginal» 2 рулони, «Адідас» 3 рулони; верхні частини від швейних машинок: «Jack» 1 шт., «Gemsy» 4 шт., «Typical» 9 шт., «Siruba» 3 шт., оверлоки «Gemsy» 3 шт., «Typical» 1 шт., распошивалка «Yamata» 1 шт.; машина для обрізки синтепона «Jack» 1 шт., «Typical» 1 шт., власником вказаного майна є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити місцем зберігання зазначеного майна камеру схову Київського ВП ГУ НП в Х/о за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Сторона обвинувачення на обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_11 , 1968 р.н., працююча з 01.04.1997 в посаді старшого бухгалтера, а з 27.04.2004 по 07.11.2012 в посаді заступника головного бухгалтера AT «Інвестор» (м.Харків, вул.Сумська,88), в обов`язки якої входило нарахування та виплата заробітної платні, складання та здача звітів по заробітній платні до відповідних установ, перерахування грошей с розрахункового рахунку AT «Інвестор», складання бухгалтерських регістрів по обліку руху грошей, обліку заробітної платні, отримання за чеками грошей з банку на зарплату, командировки та господарські нужди, маючи доступ грошей, які знаходяться на розрахункових рахунках AT «Інвестор», в період з 01.08.2003 по 01.03.2012, за попередньою змовою з невстановленими особами, скоїла розтрату грошей AT «Інвестор» в особливо великих розмірах при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_11 , працюючи в період з 01.08.2003 в посаді старшого бухгалтера, а з 27.04.2004 по 07.11.2012 в посаді заступника головного бухгалтера AT «Інвестор» (м.Харків, вул.Сумська,88), використовуючи свої повноваження по нарахуванню та виплаті заробітної платні, усвідомлюючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в трудових взаємовідносинах з AT «Інвестор» ніколи не були, в період з 01.08.2003 по 01.03.2012 кожного місяця складала платіжні відомості про нарахування заробітної плати, в які безпідставно вносила відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як працівникам AT «Інвестор». Після чого, на підставі платіжних відомостей про нарахування заробітної плати, складала платіжні відомості (про виплату заробітної плати), до яких вносила безпідставні дані про суми до виплати в якості заробітної плати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як працівникам AT «Інвестор». В подальшому, на підставі платіжних відомостей грошові кошти з розрахункового рахунку AT «Інвестор» неправомірно перераховувались в якості заробітної плати перераховувались на карткові рахунки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відкриті в ПАТ «АКБ «Базис». Так, за вказаний проміжок часу на картковий рахунок ОСОБА_12 з розрахункового рахунку AT «Інвестор» в якості заробітної плати безпідставно було перераховано 2 661 775,92 грн., а на картковий рахунок ОСОБА_13 - 1 889 598,36 грн. Після чого вказані гроші невстановленими особами були зняті з карткових рахунків в готівковій формі. Таким чином, AT «Інвестор» були спричинені матеріальні збитки в особливо великих розмірах на загальну суму 4 551 374,28 грн.
18.11.2014 органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Матеріали клопотання обґрунтовувалися зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме - інформацією, наданою у AT «Інвестор», відомостями, отриманими у Пенсійному фонді України, документами, вилученими у ПАТ «АКБ «Базис», актом документальної бухгалтерської ревізії ПАТ «Інвестор» від 08.08.2014, показаннями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , іншими матеріалами справи.
Повідомлення про підозру ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України вручено 12.11.2014 її близькій родичці - доньці ОСОБА_23
02.08.2017 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення розшукуваною ОСОБА_11 . В ході обшуку останню не встановлено, однак було виявлено, що за вказаною адресою знаходиться підпільний цех з виробництва спортивних речей ТМ «Найк», «Адідас».
В ході обшуку було вилучено наступне майно: 508 спортивних штанів та 30 курток ТМ «Найк», бірки «Найк» 2 рулони, «Оriginal» 2 рулони, «Адідас» 3 рулони; верхні частини від швейних машинок: «Jack» 1 шт., «Gemsy» 4 шт., «Typical» 9 шт., «Siruba» 3 шт., оверлоки «Gemsy» 3 шт., «Typical» 1 шт., распошивалка «Yamata» 1 шт.; машина для обрізки синтепона «Jack» 1 шт., «Typical» 1 шт. Особи, які знаходились у вказаному приміщенні ніяких пояснень та документів не надали.
02.08.2017 винесена постанова про призначення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності та визнання вказаних речей речовими доказами.
02.08.2017 до Київського районного суду м. Харкова подано клопотання про арешт майна.
08.08.2017 о 14.00 отримана ухвала про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків.
10.08.2017 до Київського РС м. Харкова подано клопотання про арешт майна з усунутими недоліками.
14.08.2017 о 12.00 отримана ухвала про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків.
23.08.2017 о 12.00 отримана ухвала про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків.
В ході усунення недоліків був направлений лист офіційному представнику ТМ «Найк» та «Адідас» з метою з`ясування матеріальних претензій з даного приводу та підрахунку збитку. Отримана відповідь-заява про вжиття заходів щодо недопущення заходів виготовлення контрафактної продукції ТМ «Найк».
Встановити власника вказаного майна не виявилось можливим, натомість до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшли заяви від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , нібито вилучене майно належить їм, однак документів, які б підтверджували даний факт не встановлено. Крім того взагалі незрозуміло, яке відношення мають вказані особи до приміщення, яке належать підозрюваній. Ніяких пояснень та документів, наприклад договорів оренди останні не надають.
Слідчий зазначає про неодноразовий виклик на допит телефоном ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , направлення на їх адреси повісток, однак до Київського ВП ГУ НП в Харківській області для допиту та витребування документів на майно останні не з`явились.
Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені штани, куртки, частини швейного обладнання є предметом, знаряддям вчинення злочину за ст. 229 КК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, тому виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (за ст. 229 КК України). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди ; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Крім того обшук проводився з метою встановлення розшукуваної ОСОБА_11 , однак в ході обшуку був виявлений підпільний цех з виробництва ТМ «Найк».
Згідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є виявлення та припинення кримінальних правопорушень, тому була порушена мета обшуку.
Крім того, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно належить ОСОБА_11 , оскільки остання є власником будинку за адресою, де проводився обшук. Документів на вилучене майно неможливо встановити.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання про арешт майна.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2017 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_11 , а саме домоволодіння, що складається з житлових будинків літ. «Б-1», житловою площею 37,3 кв.м., загальною площею 67,6 кв.м. літ. «Я-3» житловою площею 177,2 кв.м., загальною площею 379,6 кв.м., з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_11 , з метою встановлення ОСОБА_11 02.08.2017 о 09.30 год. слідчий ОСОБА_9 разом з працівниками СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області перелізли через огорожу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та у житлових приміщеннях почали обшук на підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2017. Побачивши обладнання та текстильні вироби, слідчий ОСОБА_9 наказав особам, які були присутні при обшуку загружати майно яке знаходилося за вказаною адресою в автомобіль. На заперечення ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 , щодо вивезення вказаного майна, а саме 508 одиниць текстильних виробів (штанів), та 38 одиниць текстильних виробів (зимових курток), які належать ОСОБА_6 , та швейних машинок, які належать ОСОБА_7 на підставі акту опису та арешту майна по виконавчому провадженню № 34885032 від 17.09.2014, слідчий пояснив, що вони можуть оскаржити всі його дії в суді. На вимогу допустити до обшуку адвоката було відмовлено. Вважає, що вказане майно вилучено незаконно, тому що дозвіл на обшук надавався з метою встановлення ОСОБА_11 , а не з метою вилучення вказаного майна. Зазначив, що досудове розслідування відбувається у формі приватним обвинуваченням, тому вилучення майна, за відсутності заяви потерпілого, є незаконним.
В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію адвоката, вказуючи, що текстильні вироби належать йому, які він придбав згідно двох квитанцій.
Представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію адвоката ОСОБА_5 . Зазначив, що ОСОБА_8 володільцем швейних машинок.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надане клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2017, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме домоволодіння, що складається з житлових будинків літ. «Б-1», житловою площею 37,3 кв.м, загальною площею 67,6 кв.м. літ. «Я-3» житловою площею 177,2 кв.м, загальною площею 379,6 кв.м., з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_11 , з метою встановлення ОСОБА_11 (а.с. 63-64).
02.08.2017 на підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2017, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 02.08.2017, вилучено майно, зазначене у даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 56-60).
03.08.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на вказане майно, вказуючи, що власник вказаного майна не встановлений; визначити місцем зберігання зазначеного майна камеру схову Київського ВП ГУ НП в Х/о за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
10.08.2017 о 14.58 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , в якому сторона обвинувачення просила поновити строк подачі клопотання як такий, що пропущений з поважних причин, та накласти арешт на вказане майно.
Згідно розписки прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , вказана копія ухвали отримана ним 14.08.2017 о 12.00 год. (а.с. 73).
17.08.2017 о 11.57 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , в якому сторона обвинувачення просила поновити строк подачі клопотання як такий, що пропущений з поважних причин, та накласти арешт на вказане майно.
Згідно розписки прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , вказана копія ухвали отримана ним 23.08.2017 о 12.00 год. (а.с. 74).
Відповідно до абз. 1 ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Вказане клопотання, згідно даних Укрпошти за штриховим ідентифікатором, направлено до суду 23.08.2017 (а.с. 75).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, за ст. 229 (незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару).
Відповідно до ст. 478 КПК України, потерпілий має право подати до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення.
Однак, надані слідчому судді матеріали клопотання містять лише ксерокопію звернення представника компанії «Nike Innovate C.V.» - ОСОБА_24 , яке не містить дати його складання, дати надходження до Київського ВП ГУ НП в Харківській області, чи до Харківської місцевої прокуратури № 2, вхідного № , інших реквізитів, та підпису особи, яка звернулася із вказаним зверненням, а також повноважень цієї особи діяти від компанії «Nike Innovate C.V.» (а.с. 13). В ході розгляду клопотання така заява та доручення на представлення інтересів вказаної юридичної особи теж стороною обвинувачення не надано.
Крім того, як встановлено вище, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають себе власниками, володільцями вилученого майна. Натомість, сторона обвинувачення в клопотанні зазначає, що встановити власника вказаного майна не виявилось можливим, та вказує на їх неприбуття за викликами.
Однак, даних щодо виклику вказаних осіб у передбаченому КПК України порядку (ст. 135, 136 КПК України), або будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення їм повістки про виклик або ознайомлення з її змістом, до клопотання не залучено.
Оригіналів або копій документів, якими прокурор, слідчий обґрунтовують доводи клопотання щодо підстав та мети арешту вказаного майна як майна, власником якого сторона обвинувачення зазначає саме ОСОБА_11 , яка перебуває у розшуку, або документів, що підтверджують належність вказаного майна ОСОБА_11 , як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання не додано та в ході його розгляду стороною обвинувачення не залучено.
Натомість, в ході розгляду клопотання про арешт майна адвокатом ОСОБА_5 надано акт опису та арешту майна від 17.09.2014 по виконавчому провадженню № 34885032, про стягнення з ОСОБА_11 суми боргу на користь ОСОБА_25 , яке відбувалося за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході якого був присутній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та було описано зазначене в акті майно та передано йому на відповідне зберігання (а.с. 95).
Отже, на теперішній час в клопотанні сторони обвинувачення не зазначено фактичних даних щодо власника майна, адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, переліку таких власників вилученого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власника майна для розгляду даного клопотання.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 171, 172, 309, 372 КПК України,-
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1