АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/1000/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/620/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 та направлено на виконання ухвалу суду до Департаменту реєстрації Харківської місцевої ради за адресою: 61003, м.Харків, майдан Конституції, 7.

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2018 року по справі №645/1000/18, провадження 1-кс/645/206/18, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та направити для виконання ухвалу суду до Департаменту реєстрації Харківської місцевої ради за адресою: 61003, м.Харків, майдан Конституції, 7. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що є добросовісним набувачем майна-квартири, на даний час мешкає в даній квартирі, сплачує комунальні послуги. 06.04.2018 року звертався до Харківської місцевої прокуратури №3 з заявою про залучення його до кримінального провадження №0002613 як потерпілого. Прокурор майже п`ять місяців не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначену квартиру. Дані обставини дали можливість ОСОБА_9 , яка була обізнана про придбання нею квартири у особи, що не мала права відчужувати квартиру, здійснити незаконне відчуження квартири ОСОБА_7 .
Вислухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 та його представника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002613 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.190 КК України (а.с.4).
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів судового провадження вбачається, що існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002613, так як воно є об*єктом кримінальних протиправних дій.
Частина 4 ст.173 КПК України, передбачає у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо способу арешту майна та вважає, що вказаний спосіб забезпечення кримінального провадження є неналежним, оскільки в значній мірі обмежує законні права та інтереси власника майна щодо користування квартирою АДРЕСА_2 , адже право власності ОСОБА_7 не скасоване.
Таким чином слідчим суддею не враховано вимоги ч.12 ст.170 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2018 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002613 підлягає скасуванню в частині способу арешту майна.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 лютого 2018 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002613 скасувати в частині способу арешту майна, застосувавши заборону відчуження майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали доручити слідчому.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді