Провадження № 1-кп/748/111/18
Єдиний унікальний № справи 737/967/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000355 від 9 листопада 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 6 листопада 2017 року, близько «16» год. «30» хв., знаходячись біля вхідної хвіртки до території господарства АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків, у ході сварки з ОСОБА_5 , діючи умисно, наніс один удар лобною частиною голови в область обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синця, садна та забиття м`яких тканин обличчя, які згідно висновку експерта №945 від 09.11.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, пред`явлений до нього потерпілою цивільний позов не визнав, та по суті обвинувачення пояснив, що з потерпілою вони є сусідами через дорогу і у них з літа 2017 року складні неприязнені відносини, які виникли завдяки саме потерпілій. 6 листопада 2017 року близько 16 години 30 хвилин він встановлював супутникову антену на своєму будинку, а потерпіла у цей час перебувала у сусідки поруч ОСОБА_7 і дивлячись як він працює увесь час його діймала безпідставними докорами, як кажуть під руку. Внаслідок чого він впав з даху. Будучи сильно розлученим та знервованим він підійшов до хвіртки господарства ОСОБА_7 , з тим щоб розібратись з потерпілою, яка у цей момент вийшла, і вдарив її головою в область обличчя. Від удару потерпіла відійшла і почала голосно кричати. Більше він ніяких дій не вчиняв. Позов ОСОБА_5 не визнає, оскільки подія сталася завдяки саме неправомірним діям останньої, а надані нею документи про придбання ліків є неналежними, оскільки невідомо хто і навіщо їх призначав. У скоєному кається, попросив вибачення у потерпілої, просив застосувати до нього покарання у виді штрафу.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що підтримує свій позов повністю і може пояснити, що неприязнені відносини з обвинуваченим виникли саме з вини останнього, він конфліктує з багатьма, з самого початку проживання у селі. 6 листопада 2017 року вона зайшла у гості до ОСОБА_7 , а обвинувачений був у своєму дворі, щось робив на даху будинку та трохи не впав. Побачивши це, вона сказала йому, що то його Бог наказав. Потім, коли вона вирішила вийти з господарства ОСОБА_7 , то біля хвіртки побачила обвинуваченого, який одразу вдарив її головою в голову, внаслідок чого вона відчула біль, посунулась та обперлася об щось, а ОСОБА_7 стояла поруч і все бачила. Внаслідок удару у неї появилась гематома, синець, стало дуже погано, піднявся артеріальний тиск і вона була вимушена приймати ліки. На третій день після події їй легше не стало і тоді вона поїхала до лікаря у Чернігівську міську лікарню №1, за місцем своєї реєстрації. Лікар невропатолог оглянув її, виписав ліки та зробив записи у амбулаторну картку хворого. У цей же день вона звернулася до Куликівського відділення поліції, написала заяву про злочин, отримала направлення на медичне освідування. Обвинуваченого не пробачає.
За вимогами частини 2 статі 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно положень статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд, на виконання вимог статей 23, 94 КПК України, безпосередньо дослідивши докази на підтвердження встановлених судом обставин та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому їх дослідженні, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до переконання, що незважаючи на визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його вина, окрім показаннями потерпілої, у повній мірі підтверджується і наданими стороною обвинувачення документами та висновком судової експертизи, а зокрема:
- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 9 листопада 2017 року про отримання тілесних ушкоджень 6.11.2017 року від ОСОБА_3 , яка зареєстрована у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області за №2188 /а.п.47/;
- витягом з кримінального провадження №0000355 від 9 листопада 2017 року, згідно якого 6 листопада 2017 року об 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у с. Дрімайлівка Куликівського району Чернігівської області /а.п.43/;
- копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , згідно якого потерпіла ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і станом на день вчинення кримінального правопорушення вона мала повних 67 років, отже є особою похилого віку /а.п.48/;
- висновком №945 від 10.11.17 р. судової медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 , у якої виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця, садна та забиття м`яких тканин обличчя, котрі виникли внаслідок ударної дії тупого, твердого предмету, індивідуальні ознаки якого не визначились, по давності утворення можуть відповідати даті 6 листопада 2017 року, як наслідок вчинення одного травматичного процесу і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності /а.п.50, 51/
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.17 р. за участю свідка ОСОБА_7 , яка на місці пригоди розказала та показала обставини нанесення обвинуваченим тілесного ушкодження потерпілій /а.п.60, 61/.
Дослідивши вищенаведені докази в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення та захисту, показання обвинуваченого, надавши сторонам кримінального провадження усі процесуальні можливості надання доказів, суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Даючи оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд дійшов об`єктивного висновку, що показання обвинуваченого про те, що він наніс тілесне ушкодження потерпілій перебуваючи у стані афекту із-за ображень з боку ОСОБА_5 , є спробою пом`якшити свою відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази, які суд поклав у основу підтвердження встановлених обставин, свідчать про зворотне, зокрема вони свідчать про те, що обвинувачений умисно і свідомо, на ґрунті тривалих неприязнених відносин з потерпілою, із-за банального приводу, наніс їй удар головою по обличчю, а не намагався у той момент вирішити конфлікт цивілізованим шляхом, при цьому у достатній мірі розумів, що він наносить тілесне ушкодження жінці особі похилого віку, яка невзмозі захисти себе та дати йому опір.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №2 від 7 лютого 2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» потрібно мати на увазі, що сильне душевне хвилювання характеризується таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Сильне душевне хвилювання повинно раптово виникнути внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Однак, як свідчать встановлені судом обставини, до обвинуваченого не застосовувалось насильство, не мали місце систематичне знущання та тяжка образа з боку потерпілої, а отже його дії потрібно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що його віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, наслідки вчиненого злочину, наявність цивільного позову потерпілої, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, посередню характеристику за місцем проживання, те що ОСОБА_3 не працює та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття, а обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, визнання ним своєї вини, враховуючи його особу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу, у межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Згідно вимог частини 1 статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування їй завданої матеріальної та моральної шкоди, яка нею оцінена у 897,97 грн, у частині матеріальної шкоди, 3000 грн, у частині завданої моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки є не у повній мірі обґрунтованим та доведеним у судовому засіданні.

За приписами статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до вимог статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно положень статті 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, у тому числі додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.

Дослідивши усі надані потерпілою докази, у частині обґрунтування завданої матеріальної шкоди, суд звертає увагу на наступне.
Шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина
зазначеної особи.
З наданої потерпілою копії листка з амбулаторної картки та висновку судової медичної експертизи №945 від 10 листопада 2017 року встановлено, що 8 листопада 2017 року вона звернулась до лікаря - невролога поліклінічного відділення №1 м. Чернігова з приводу травми, отриманої 6 листопада 2017 року о 16 годині 30 хвилин сусід стукнув своєю головою в голову пацієнтки. Свідомість не втрачена, скарги на тиск на очі, об`єктивно артеріальний тиск 160/90 мм рт. ст., температура 36 градусів по Цельсію, зіниці рівні, рефлекси симетричні, правобічний геміпарез (Гостре порушення мозкового кровообігу у 2009 році). Діагноз: Цереброваскулярна хвороба при церебросклерозі. Артеріальна гіпертензія ЗБ. Наслідки гострого порушення мозкового кровообігу по геморагічному типу в ЛСМА з правобічним геміпарезом. Дані рекомендації: когнум; мембран; анантавтіл. /а.п.29, 50/
При цьому з фіскальних чеків видно, що вказані ліки було придбано 13.11.2017 року на суму 75,78 грн, 18.11.2017 року на суму 320,55 грн та 29.11.2017 року на суму 86,95 грн, а всього на 483,28 грн, а отже суд рахує ці документи як належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілої, яка після завдання їй тілесного ушкодження обвинуваченим змушена була звернутися за медичною допомогою.
Інші витрати потерпілої на придбання медичних препаратів та благодійну допомогу на потереби лікарні суд відкидає, оскільки відсутні належні дані того, що вони понесені для лікування тілесного ушкодження, завданого обвинуваченим.
Таким чином з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню 483,28 грн у відшкодування завданої матеріальної шкоди витрат на лікування.

Цивільний позов потерпілої, у частині відшкодування моральної шкоди, яка дійсно отримала легкі тілесні ушкодження, які у своє чергу спричинили незалежні від неї психологічні навантаження, суд ураховуючи тяжкість душевних страждань ОСОБА_5 , зважаючи на вимоги розумності та справедливості, рахує за можливе задовольнити його частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої 1000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди, яка на думку суду є достатньою компенсацією її душевних страждань.
Приймаючи таке рішення суд ураховує роз`яснення вказані у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1483,28 грн у відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.
Суддя ОСОБА_1