Справа № 453/803/17
№ провадження 1-кп/453/162/17
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
08 грудня 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

та його захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 26.06.2017 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи у належному йому житловому будинку, що у АДРЕСА_1 , під час розмови із гр. ОСОБА_4 , котрий заздалегіть прийшов у гості, вчинив з останнім словесну суперечку, у ході якої підняв із підлоги металеву арматуру, та, тримаючи її обома руками, умисно наніс нею гр. ОСОБА_4 декілька ударів по тілу. У результаті завданих ударів обвинувачений ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 77 від 19.07.2017 року, спричинив потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів лівої ліктьової кістки, кістки основної фаланги третього пальця лівої кисті, лівої малогомілкової кістки, рани на лівому стегну, саден на правій гомілці та синці на животі і ногах, які утворилися від дії тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України про відшкодування майнової шкоди у розмірі 11 218 грн. 42 коп. та моральної шкоди, яку він оцінив у розмірі 25 000 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав частково, пред`явлений позов визнав частково та надав покази, згідно з якими він фактично підтвердив нанесення 26.06.2017 року у період часу після 00 год. 00 хв. до 02 год. 00 хв. у своєму житловому будинку, що у с. Жупани Сколівського району Львівської області, металевою арматурою трьох і більше ударів (точно не пам`ятає) потерпілому ОСОБА_4 , який перед цим зайшов до нього в гості і з яким вони вживали спиртні напої. Разом з тим, він не усвідомлює, як нанесені ним удари потерпілому ОСОБА_4 могли спричинити такі тяжкі наслідки як середньої тяжкості тілесні ушкодження, котрі описані у наявному у матеріалах провадження висновку судово-медичної експертизи. При цьому, він повністю довіряє експерту і виконаному ним висновку. З огляду на вказане, усвідомлюючи нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, він попросив у нього пробачення та згідний відшкодувати заподіяні збитки, однак не у тому розмірі про який заявив потерпілий у своєму цивільному позові. Просив його суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та часткове визнання цивільного позову, його вина знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду кримінального провадження, як і у повній мірі підтвердилися заподіяні потерпілому матеріальні збитки у виді придбання медикаментів на лікування, і стверджується наступним.

Так, потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні у встановленому чинним КПК України порядку надав покази, згідно з якими він дійсно 26.06.2017 року, у зазначений обвинуваченим період часу перебував у гостях в останнього, а саме у житловому будинку АДРЕСА_1 , де вони спілкувалися та вживали спиртні напої. Під час раптово виниклої словесної перепалки обвинувачений, з незрозумілих причин, вийняв з-під ліжка, на якому він сидів, металеву арматуру, котрою, тримаючи міцно обома руками, почав наносити йому удари по тілі. Від отриманих ударів та болю від них, він знепритомнів, а прийшов до тями лише під час того, як обвинувачений волік його по сільській дорозі. Зазначив, що у подальшому він звернувся у правоохоронні органи та за медичною допомогою, тривалий час лікувався. Ще вказав, що після отриманих травм, отримав інвалідність другої групи та став непрацездатним, про що подав суду відповідні докази, як і докази фактичних витрат на придбання медикаментів та ліків за період лікування та реабілітації. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що обвинувачений попросив у нього вибачення за скоєне, він надалі підтримує цивільний позов лише у частині відшкодування заподіяних матеріальних збитків, а в іншій частині щодо відшкодування моральної шкоди, від позову відмовився і просив таку його відмову прийняти судом.

Окрім грунтовних показань потерпілого-цивільного позивача з приводу пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та їх відповідності зібраним матеріалам кримінального провадження, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться наступними дослідженими у ході судового розгляду кримінального провадження доказами:

- заявою потерпілого ОСОБА_4 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події належного обвинуваченому ОСОБА_5 житлового будинку, що в АДРЕСА_1 . Так, в ході проведення зазначеної слідчої дії виявлено та вилучено металеву арматуру із слідами речовини бурого кольору;

- речовим доказом по кримінальному провадженні металевою арматурою, довжиною 104 см., якою обвинувачений ОСОБА_5 наносив удари потерпілому ОСОБА_4 ;

- висновком судово-медичної експертизи №77 від 19.07.2017 року, відповідно до якого у потерпілогоОСОБА_4 виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів лівої ліктьової кістки, кістки основної фаланги третього пальця лівої кисті, лівої малогомілкової кістки, рани на лівому стегні, саден на правій гомілці та синці на животі і ногах, які утворилися від дії тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею;

- протоколом слідчого експерименту за участі на той час підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до якого, в ході проведення зазначеної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_5 показав яким саме чином він наносив удари по тілу потерпілого.

Виходячи з наведених вище доказів, суд не бере до уваги надані у судовому засіданні покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неспроможності спричинення нанесеними ним ударами потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді закритих переломів лівої ліктьової кістки, кістки основної фаланги третього пальця лівої кисті, лівої малогомілкової кістки, рани на лівому стегні, саден на правій гомілці та синці на животі і ногах, оскільки такі спрямовані на ймовірне невстановлення судом істини у кримінальному провадженні та на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Такі покази обвинуваченого ОСОБА_5 у наведеній частині категорично протирічать зібраним у матеріалах кримінального провадження та дослідженим у ході судового засідання доказам, а основне висновку судово-медичної експертизи № 77 від 19.07.2017 року, який ним-же не оспорювався як належний та допустимий доказ, хоча відповідне право судом обвинуваченому роз`яснювалось.

Аналіз вказаних вище зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів безперечно свідчить про те, що у діях обвинуваченого ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 66 КК України, суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, не відшкодував завдані ним збитки. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем проходження реабілітації від алкогольної залежності у загальноцерковному реабілітаційному центрі «Назарет» УГКЦ, що діє при благодійному Фонді « ІНФОРМАЦІЯ_2 », раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відповідно судимостей не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, він ніде не працює.

Крім того, як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , результати його оцінки не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, також окремих осіб, а, отже, існує ймовірність виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього певні обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на певний строк суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов у даному кримінальному провадженні, який він підтримав у частині відшкодування заподіяної майнової шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити у цій частині повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Майнова шкода, завдана потерпілому ОСОБА_5 , у сукупності становить 11218 грн. 42 коп., яка полягає у придбанні на лікування останнього медичних препаратів та ліків, що належно підтверджується відповідними фіскальними чеками та товарними чеками на придбання зазначених засобів на вказану вище суму. Також судом оглянуто оригінал медичної картки потерпілого ОСОБА_4 та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 426, як і оригінал довідки до акта огляду МСЕК серії ААА № 657341 від 09.11.2017 року. Відтак, враховуючи наведені обставини, майнова шкода підлягає до задоволення у розмірі 11218 грн. 42 коп..

Провадження щодо решти позовних вимог, а саме щодо стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди у сумі 25 000 грн., слід закрити у зв`язку із відмовою потерплого ОСОБА_4 від позову у цій частині, оскільки потерпілим про це подано відповідну письмову заяву на адресу суду і така відмова прийнята судом.

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Речовий доказ металеву арматуру довжино 104 см, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися у вказаний орган для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Провадження у частині пред`явленого цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди закрити у зв`язку із відмовою цивільного позивача від позову у цій частині.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11 218 (одинадцять тисяч двісті вісімнадцять) грн. 42 коп. на відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Речовий доказ: металеву арматуру довжино 104 см знищити.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1