Справа № 635/1928/17
Номер провадження 1-кп/635/310/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх законних представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000189 від 27.01.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, учня 9 класу Височанської ЗОШ № 1 Харківської районної ради Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, учня 9 класу Височанської ЗОШ № 2 Харківської районної ради Харківської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
26 січня 2017 року, близько 16:00 години, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та спільно з особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно якого слідством виділені матеріали в окреме провадження, маючи умисел, направлений на тагмне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан та потрапили подвір`я до домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_4 , звідки таємно скоїли крадіжку будівельних лісів, вартістю 1200 гривень та металевої ванни, вартістю 100 гривень, після чого покинули місце скоєного злочину обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1973 від 24.02.2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.
Допитані в судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнали повністю, у вчиненому щиро зізналися, дали показання у відповідності з встановленими, погодилися з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорювали їх в суді, а також визнали недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.
Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особи обвинувачених, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, витрат на проведення експертиз.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, суду надано не було.

При цьому суд виходить із правової позиції, висловленої Європейським судом з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гуренка проти України № 2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання та судового розгляду не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів сторони захисту з метою обстоювання правових позицій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого групою осіб.

Суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища. Тому у суду є достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, в силу вимог ч.3 ст.373 КПК України, якою передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Тож, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вони скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до сховища.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особи винних, та обставини, що пом`якшують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини, скоєння злочину неповнолітнім.

Суд враховує, що:

- обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, раніше не судимий, навчається в 9 класі Височанської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Харківської районної ради Харківської області, проживає разом з бабусею ОСОБА_11 , за місцем навчання та проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, раніше не судимий, навчається в 9 класі Височанської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Харківської районної ради Харківської області, за місцем навчання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межі, встановлені у санкції ч.3 ст. 185 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинувачених положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Підстав до застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , положень ст. 69-1 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Харківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 20.11.2017 року вбачається, що:

- ОСОБА_4 раніше не судимий, згідно акту депутату Височанської селищної ради, проживає з бабусею у приватному будинку, в теперішній час навчається в 9 класі Височанської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови, фізично розвинений, інвалідності, хронічних хвороб або хвороб небезпечних для суспільства не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, спиртні та наркотичні речовини не вживає, має позитивні соціальні зв`язки, друзі та товариші, які мають проблеми із законом та ведуть антисоціальний спосіб життя відсутні, в його родині склалися дружні стосунки, у вільний час займається малюванням, спілкується з друзями; згідно характеристики, наданої з Височанської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, має занижену самооцінку, вразливий, емоційний, з однолітками та однокласниками підтримує дружні стосунки; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як низький, присутня мотивація до змін, самовдосконалення. З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 вбачається, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб); може виправитися без ізоляції від суспільства за умов спільної праці обвинуваченого, його сім`ї та відділу з питань пробації за напрямком формування поваги до закону, моральних норм і цінностей суспільства:

- ОСОБА_5 раніше не судимий, в теперішній час навчається в 9 класі Височанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, фізично розвинений, інвалідності, хронічних хвороб або хвороб небезпечних для суспільства не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, спиртні та наркотичні речовини не вживає, має позитивні соціальні зв`язки, друзі та товариші, які мають проблеми із законом та ведуть антисоціальний спосіб життя відсутні, в його родині склалися дружні стосунки, у вільний час займається спортом, спілкується з друзями; згідно характеристики, наданої з Височанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, з однолітками підтримує дружні стосунки, має друзів серед однокласників; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як низький, присутня мотивація до змін, самовдосконалення. З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 вбачається, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб); може виправитися без ізоляції від суспільства за умов спільної праці обвинуваченого, його сім`ї та відділу з питань пробації за напрямками допомоги неповнолітньому збільшити ступінь самостійності та відповідальності та формування поваги до закону, моральних норм і цінностей суспільства:

Суд вважає, що виправлення неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , можливе без відбування покарання, із застосуванням до них положень ст.ст. 75, 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки.

По даній справі Державою України в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса було понесені судові витрати, які складаються із вартості проведеної судово-товарознавчої експертизи № 1973 від 16.02.2017 року в розмірі 396 гривень. Зазначені судові витрати суд відшкодовує за рахунок законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , солідарно.

Цивільний позов в провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання,

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання,

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати, які складаються із вартості проведеної товарознавчої експертизи № 1973 від 16.02.2017 року в розмірі 396 гривень - відшкодувати за рахунок законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , солідарно.

Речові докази будівельні ліса в кількості одинадцяти штук та металеву ванну, передані на зберігання ОСОБА_12 (а.с. 27, 28), передати потерпілій ОСОБА_10 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1 .