печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого з ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим.

В судове засідання особа, яка подала скаргу та слідчий не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутність не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, яка подала скаргу, слідчий не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялися, не подали заяв про розгляд справи у їх відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що у провадженніГСУ НП України перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 17.09.2014за ознаками кримінальнихправопорушень, передбачених ст. 191, ст. 205, ст. 219, ст. 364 КК України.

03.10.2016 ОСОБА_3 звернувся до ГСУ НП України з заявою визнати його потерпілим у кримінальному провадженні за №0000409 від 17.09.2014. Станом на 13.10.2016 особі, що подала скаргу, слідчим не надано відповідь.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальнимправопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні не вбачається завдання йому майнової, моральної та фізичної шкоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1