154/2903/17
1-кп/154/257/17
ВИРОК
іменем України
03 листопада 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березне, Рівненської області, громадянина України, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, учасника бойових дій, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за контрактом, старший солдат
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-
15.07.2008 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийнято на військову службу до Збройних Сил України.
07.07.2017 між ОСОБА_4 та командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на посадах осіб сержантського складу строком на шість місяців.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.07.2017 №142 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія- радіотелефоніста взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст. 1 Закону України Про оборону України діє особливий період.
Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Однак, старший солдат ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової службі, не отримавши дозволу відповідного начальника, о 08.00 год. 20.09.2017 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 ,
розташованого по АДРЕСА_2 .
У період з 08.00 год. 20.09.2017 по 11.00 год. 25.10.2017 старший солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд по місцю свого проживання в с. Лисин Демидівського району Рівненської області.
25.10.2017 о 11.00 год. старший солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Луцького гарнізону ( АДРЕСА_3 ), припинивши вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він дійсно проходить військову службу за контрактом, однак в силу збігу важких сімейних обставин, не отримавши дозволу відповідного начальника, о 08.00 год. 20.09.2017 не з`явився вчасно на службу без поважних причин та в період з 08.00 год. 20.09.2017 по 11.00 год. 25.10.2017 був відсутній на службі. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вчинивши самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.
Обвинувачений є особою молодого віку, характеризується виключно позитивно, злочин вчинив вперше, має сім`ю та на утриманні в нього перебувають дружина та троє малолітніх дітей, він брав активну участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції та являється учасником бойових дій, в даний час є військовослужбовцем за контрактом і бажає служити в лавах ЗСУ. За таких обставин, які істотно знижують ступінь вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України та призначаючи йому покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 ст.407 КК України, у виді арешту з утриманням на гауптвахті, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на один місяць.
Строк відбування покарання за цим вироком ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1