АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/370/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/516/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0001932, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2016 року та №0000051, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Таллінн Естонія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій,просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та хвалити новий вирок, яким призначити йому покарання: за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця; за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяця; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяця. На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця. Згідно ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2013 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців.

В обґрунтування доводів прокурор послався на те, що при призначенні покарання обвинуваченому судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання за сукупністю вироків. Так, суд не врахував те, що ОСОБА_6 було звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2013 року на невідбутий строк 08 місяців 29 днів та злочини, у вчиненні яких він обвинувачується у цьому кримінальному провадженні були вчинені в цей період. Отже, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, суд повинен був керуватися положеннями ст.71 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про зарахування в строк відбуття покарання період з 20.01.2017 року по 04.08.2017 року - день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, посилаючись на те, що суд повинен був застосувати до нього положення ч.2 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, оскільки злочини були вчиненні ним саме в період дії цієї редакції закону.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання: за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця, за ч.1 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України -у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяця, за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяця; згідно з ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця.
Застосовано до ОСОБА_6 положення ч.5 ст.72 КК України та зараховано в строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання - 20.01.2017 року до 20.06.2017 року включно.
Вироком стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи в розмірі 2 531 грн. 15 коп.
Цим вироком вирішено долю речових доказів.

За обставин викладених у вироку, ОСОБА_6 19 грудня 2016 року приблизно о 21.00 годині, перебуваючи біля будинку №13 по вул. Таганській в м. Кривому Розі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, побачив незнайому йому потерпілу ОСОБА_10 , яка розмовляла по мобільному телефону, після чого він прослідував за нею в під`їзд будинку АДРЕСА_3 та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, шляхом ривка умисно, відкрито, викрав у потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон «Lenovo A706», вартістю 1037,50 грн. з флеш картою «MicroSD», вартістю 60,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1097,50 грн.
21 грудня 2016 року приблизно о 19.40 годин ОСОБА_6 перебуваючи біля «Палац культури ПГЗК», розташованому по пр. Південному в м. Кривому Розі, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, побачив неповнолітню ОСОБА_11 , яка розмовляла по мобільному телефону, після чого прослідував за нею в третій під`їзд будинку АДРЕСА_4 , та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, підійшов ззаду до потерпілої закрив правою рукою її рот та погрожуючи фізичним насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я, умисно, відкрито, викрав у неї мобільний телефон «Doogee Х5», вартістю 1871,21 грн., який належить її матері ОСОБА_12 , та знаходився у неповнолітньої ОСОБА_11 в користуванні, після чого з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 1871,21 грн.
Окрім того, 28 грудня 2016 року приблизно о 11.00 годині ОСОБА_6 перебуваючи біля магазину «Промінь», розташованому по вул. Кармелюка буд.4 в м. Кривому Розі, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, у невстановленого слідством чоловіка придбав 50 прозорих поліетиленових пакетиків, заповнених речовиною, тим самим придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, після чого відніс дану речовину рослинного походження на прибудинкову територію будинку №10 по вул. Добролюбова в м. Кривому Розі, та заховав під трубою теплотраси.
03 січня 2017 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_6 прийшов на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_5 та з під труби забрав поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, поклав його у ліву внутрішню кишеню одягненої на ньому куртки. В цей же день, 03 січня 2017 року об 11.30 годині під час проведення поверхневого огляду працівниками Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області у ОСОБА_6 у лівій внутрішній кишені його куртки та в подальшому вилучено СОГ Інгулецького ВП КВП поліетиленовий пакет, в середині якого знаходились 50 прозорих поліетиленових пакетиків заповнених речовиною зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані в кількості 2,448 г; 1,935 г, 2,255 г., 2,051 г., 2,147 г., 2,160 г., 2,052 г., 2,077 г., 1,197 г., 1,858 г., 2,057 г., 1,179 г., 2,065 г., 2,110 г., 2,544 г., 2,274 г., 1,770 г., 1,941 г., 2,258 г., 2,708 г., 2,085 г., 2,040 г., 2,012 г., 1,829 г., 2,159 г., 2,287 г., 2,049 г., 2,112 г., 2,110 г., 2,146 г., 2,265 г., 2,503 г., 2,739 г., 2,627 г., 1,986 г., 1,827 г., 1,970 г., 1,976 г., 2,294 г., 2,002 г., 2,304 г., 2,407 г., 1, 944 г., 2,149 г., 2,387 г., 1,877 г., 2,388 г., 2,115 г., 2,065 г., 2,184 г., яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за №2/8.6-9 від 13 січня 2017 року є особливо небезпечним наркотичних засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 2,175 г., 1,651 г., 1,977 г., 1,767 г., 1,866 г., 1,880 г., 1,768 г., 1,794 г., 0,854 г., 1,567 г., 1,773 г., 0,833 Г., 1,784 г., 1,828 г., 2,273 г., 1,997 г., 1,475 г., 1,653 г., 1,980 г., 2,440 г., 1,803 г., 1,756 г., 1,727 г., 1,573 г., 1,879 г., 2,011 г., 1,766 г., 1,830 г., 1,828 г., 1,866 г., 1,988 г., 2,231 г., 2,472 г., 2,358 г., 1,700 г., 1,535 г., 1,683 г., 1,690 г., 2,017 г., 1,717 г., 2,028 г., 2,133 г., 1,656 г., 1,868 г., 2,113 г., 1,587 г., 2,114 г., 1,863 г., 1,782 г., 1,904 г.
11 січня 2017 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу проник на частково огороджену охоронювану територію відкритого складу металобрухту УДТК ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на території Інгулецького району м. Кривого Рогу, після чого впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, за допомогою фізичної сили рук таємно, повторно переніс почергово металевий легковісний лом виду 501 у вигляді 5 конвеєрних роликів, загальною вагою 340 кг, вартість якого становить 1672,80 грн., за межі складу металобрухту УДТК ПАТ «Південний ГЗК» для подальшого продажу. Після чого ОСОБА_6 , утримуючи частину викраденого металевого лому, намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, таким чином здійснив закінчений замах на вчинення злочину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий працівниками охорони ПАТ «Південний ГЗК».
14 січня 2017 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_6 на зупинці громадського транспорту «9 квартал» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, зустрів свого знайомий ОСОБА_13 , де під час бесіди з останнім у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілого мобільний телефон «Nokia 6300», переконавши останнього, що поверне його, при цьому достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде.
В цей час ОСОБА_13 , будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_6 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Nokia 6300», вартість якого складає 450,00 грн., після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та в подальшому вказане майно реалізував, а виручені грошові кошти обернув на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 450,00 грн.
Окрім цього, 15 січня 2017 року приблизно о 11:00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , де мешкає його знайомий ОСОБА_14 , під час бесіди з останнім, помітив на столі кімнати машинку для гоління «Vitek VT-1352», яка належить ОСОБА_14 . Після чого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, під приводом покористуватися, попросив у потерпілого машинку для гоління «Vitek VT-1352», переконавши останнього, що поверне її, при цьому достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде.
В цей час ОСОБА_14 , будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_6 , добровільно передав останньому свою машинку для гоління «Vitek VT-1352», вартістю 250,00 грн., після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та в подальшому вказане майно реалізував, а виручені грошові кошти обернув на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 250,00 грн.
17 січня 2017 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_6 біля магазину «Ніка» по вул. Панаса Мирного, 15 в м. Кривому Розі, зустрів свого знайомого ОСОБА_15 , де під час бесіди з останнім у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілого мобільний телефон «Samsung GT-S5830I», переконавши останнього, що поверне його, при цьому достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде.
В цей час ОСОБА_15 , будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_6 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Samsung GT-S5830I», вартість якого складає 650,00 грн., після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та в подальшому вказане майно реалізував, а виручені грошові кошти обернув на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток на загальну суму 650,00 грн.
18 січня 2017 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_6 біля «Палацу культури ПГЗК» по пр. Південному в м. Кривому Розі, зустрів свого знайомого ОСОБА_16 , де під час бесіди з останнім у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілого мобільний телефон «LG P-765», переконавши останнього, що поверне його, при цьому достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде.
В цей час ОСОБА_16 , будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_6 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «LG P-765», вартістю 1300,00 грн., після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та в подальшому вказане майно реалізував, а виручені грошові кошти обернув на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 1300,00 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, обвинувачений та його захисник, кожен окремо, доводи апеляційної скарги обвинуваченого підтримали та наполягали на її задоволенні, апеляційну скаргу прокурора просили задовольнити частково, не заперечували проти застосування щодо ОСОБА_6 положень ст.71 КК України.

Прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, просив її залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в поданих апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Разом з цим, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є слушними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, та роз`яснень, наведених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального закону.
Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2013 року було засуджено за ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням ст.ст. 71,72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, та ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року звільнено умовно-достроково з Софіївської виправної колонії №45 Дніпропетровської області на невідбутий строк 8 місяців 29 днів (том 5 а.п.39-40).
З оскаржуваного судового рішення слідує, що ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за злочини, передбачені за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, що були вчинені ним до повного відбуття покарання призначеного за попереднім вироком.
Разом з цим, суд помилково визначив остаточне покарання ОСОБА_6 лише з застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.
За таких обставин, суд не виконав вищенаведених вимог закону, призначивши обвинуваченому остаточне покарання лише з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів тільки у цьому кримінальному провадженні, тоді як мав призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, із застосуванням вимог, передбачених ст.71 КК України з урахуванням невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2013 року.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання підлягає скасуванню через незастосування судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, про що ставить питання прокурор в апеляційній скарзі.
Отже, колегія суддів вважає необхідним ухвалити новий вирок, на підставі п.2 ч.1 ст.420 КПК України, яким призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, за цим вироком та з урахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком.
Згідно положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставиною, що обтяжує покарання, колегія суддів визнає рецидив злочину.

Окрім цього, колегія суддів бере до уваги особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, на спеціальному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває (том 4 а.п.122-123, 128, 129, 130).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК Україниу виді позбавлення волі, з застосуванням правил, визначених ст.ст.70, 71 КК України.

При цьому, підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про неправильне застосування щодо нього ч.5 ст.72 КК України, на переконання колегії суддів, вони є безпідставними й такими, що задоволенню не підлягають, оскільки судом вірно застосована щодо ОСОБА_6 ця норма закону, та зарахуванню у строк відбування ним покарання підлягає строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 20 січня 2017 року по день набрання чинності Закону України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, тобто по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за:

- ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяця;

- ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяця;

- ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяця.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяця.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вирокомДзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2013 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.

В решті вирок - залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4