Справа №560/288/16-к
Провадження №1-кп/560/26/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

в ході відкритого судового засідання, що відбулося у залі судового засідання приміщення суду по розгляду кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000003 від 02.01.2016 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Берестя Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіти середньої, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
що обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
01 січня 2016 року приблизно о 23 годині ОСОБА_4 , знаходячись в належному ОСОБА_7 будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_8 , що виникла на побутовому грунті, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин в момент розпиття спиртних напоїв, умисно, зі значною силою, наніс останньому біля п`яти ударів кулаками обох рук та біля п`яти ударів обома ногами в область голови та тулуба, в результаті чого, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин спинки носа та перенісся; садна спинки носа, перелому кісток носа; синців - потьоків навколо орбітальних ділянок; саден: ділянки чола справа (два садна), підбрівної ділянки справа, виличної ділянки справа з крововиливом в м`які тканини голови (з боку внутрішньої поверхні) в скроневій ділянці справа; синця перехідної облямівки верхньої губи з переходом на слизову оболонку; садна - ранки слизової оболонки верхньої губи; синця підборіддя зліва; гематоми м`яких тканин лівої половини обличчя та тканин лівої вушної раковини; синця-гематоми та садна щічної - виличної, щічно - щелепно - підщелепної ділянок зліва з переходом на бокову, задньо - бокову поверхні шиї, передвушно - вушно - завушної ділянку зліва; з ушкодженнями хребцевої лівої бокової зв`язки та частковим розривом міжхребцевого диску між 4 та 5 шийними хребцями з ушкодженням (розривом) оболонок та речовини спинного мозку на цьому рівні з крововиливом м`які тканини шиї в місці цього ушкодження; крововиливів в ділянках лівого синокаротидного вузла, ніжки між поперечного м`язу, в грудинно - ключично - соскоподібному м`язі зліва та прилеглих лімфовузлах; з крововиливом в скроневий м`яз зліва та в м`які тканини завушно - потиличної ділянки зліва; з крововиливами під м`які мозкові оболонки в межах задніх та середніх черепних ямок, під оболонки мозочку та в тканину стовбура, які в сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи №5 від 02.01.2016 року, щодо живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_8 .
Відповідно до направленого до суду обвинувального акту, затвердженого начальником Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури від 28 березня 2016 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень 02 січня 2016 року приблизно о 23 годині, що спричинило смерть ОСОБА_8 .

В процесі судового розгляду, прокурором на підставі ст.ст.338, 341 КПК України було змінено обвинувачення та подано новий обвинувальний акт від 28 грудня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку з необхідністю уточнення фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема щодо дати та часу нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що спричинило смерть ОСОБА_8 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 23 годині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 01 січня 2016 року до нього зателефонував ОСОБА_7 та пояснив, що йому треба гроші, так як він йому допомагав по ремонту будинку. На що ОСОБА_4 відповів, що у нього були гроші великими купюрами, які треба обміняти, після чого віддасть. Близько 18-ї год. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 , але останній сказав, що його немає вдома, а коли повернеться, то сам до нього зателефонує. Зателефонував ОСОБА_7 близько 20-ї год., але ОСОБА_4 повідомив, що гроші трохи пізніше принесе. Через 40 хв. взяв гроші, пакета з продуктами та пішов до ОСОБА_7 додому. Будинок йому відчинила ОСОБА_11 , яка була наполовину роздягнена та схвильована. ОСОБА_4 запитав у неї, що сталось, але вона мовчала, а потім почала плакати. Він знову запитав, але вона і далі мовчала, але поглядала на ОСОБА_12 . Тоді ОСОБА_4 запитав, чи ОСОБА_13 її бив, вона відповіла, що так. Після цього ОСОБА_4 запитав ОСОБА_14 , чому він руки простягає, на що він сказав: «Яке твоє діло?». Потім ОСОБА_4 знову запитав ОСОБА_11 , що він зробив, на що вона відповіла, що той хотів її зґвалтувати. Тоді ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_14 , чи це правда. У відповідь ОСОБА_13 почав до ОСОБА_4 агресивно висловлюватись, після чого ОСОБА_4 дав ОСОБА_15 лівою рукою ляпаса, проте останній почав ще агресивніше себе вести. Тоді ОСОБА_4 дав йому другого ляпаса. В цей час ОСОБА_11 почала ще більше плакати. Далі ОСОБА_4 дав ОСОБА_15 підзатильника, від чого ОСОБА_13 сів на тапчан. Згодом прокинувся ОСОБА_7 , ОСОБА_4 запитав у нього, що тут робиться. У відповідь ОСОБА_7 сказав, що все добре, і що ОСОБА_13 вже своє отримав. ОСОБА_11 сказала, що вони самі розберуться. Тоді з іншої кімнати вийшов ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_4 сказав, що потрібно усім розійтись, оскільки в будинку дитина. В цей час до ОСОБА_4 зателефонувала дружина і повідомила, що у будинку пропала вода і ОСОБА_4 пішов додому. Вдома він пробув близько трьох годин. Потім до нього знову зателефонував ОСОБА_7 та просив принести їм вина. Коли прийшов до ОСОБА_7 , то побачив, що у дворі на спині лежить ОСОБА_17 . У дворі він також побачив свого брата ОСОБА_18 , який прийшов туди, бо почув, що хтось стогне та разом із ним завели під руки ОСОБА_14 у будинок. У ОСОБА_14 на губі побачив кров. Через те, що ОСОБА_13 лежав на снігу, у нього був мокрий одяг, тому ОСОБА_4 зняв його, накрив ОСОБА_14 ковдрою та пішов додому. Наступного дня до нього приїхав знайомий та повідомив, що ОСОБА_13 помер. Тоді ОСОБА_4 з ним пішли подивитись, що сталось. Близько 10-ї год. ранку вони зайшли в будинок та побачили, що серед будинку лежить ОСОБА_17 . Згодом його знайомий ОСОБА_19 викликав працівників поліції. Приїхавши, вони допитали ОСОБА_4 , після чого він допомагав виносити ОСОБА_14 з будинку в автомобіль.

Невизнання вини обвинуваченим суд вважає спробою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого злочину, а також відсутністю у обвинуваченого критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати їх злочинну неправомірність при вчиненні ним тяжкого злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 01 січня 2016 року близько 15-30 год. її син прийшовши додому, взяв велосипед та повідомив, що йде далі святкувати з друзями Новий рік. Наступного дня о 10 годині ранку до неї додому прибігли сусіди і повідомили, що її сина у будинку ОСОБА_7 було вбито. Як їй згодом стало відомо, то її сина дуже сильно побив ОСОБА_20 , після чого витягнув на вулицю і обливав водою. Із наведених показань потерпілої слід зробити висновок про те, що вона не була очевидцем події, а про обставини вчиненого проти її сина злочину їй стало відомо від інших осіб.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, факт спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за викладених вище обставин підтверджується наступними, дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують його винуватість, зокрема:
В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що 01.01.2016 р. близько 13-ї год. до неї приїхав ОСОБА_13 і почав її домагатись, а кола вона йому відмовила, то ліг спати у її будинку. Згодом додому прийшла її дитина, а близько 15-ї години додому повернувся її чоловік ОСОБА_22 , який запитав, чому вона схвильована, якому вона розповіла, що її домагався ОСОБА_8 . Тоді ОСОБА_22 пішов до нього та вдарив його, а потім вигнав з будинку і той поїхав кудись велосипедом. Далі ОСОБА_22 пішов у бар, де вживав алкоголь, а коли повернувся додому, то прийшов ОСОБА_4 і приніс алкогольні напої та солодощі для дітей. Вони почали розпивати спиртні напої і згодом ОСОБА_21 повідомила, що ОСОБА_8 хотів її зґвалтувати. Після чого ОСОБА_4 наніс п`ять ударів ОСОБА_8 кулаками по грудній клітці, потім ще наніс два чи три удари ногами по ногах ОСОБА_12 . Згодом, ОСОБА_8 сидячи на стільці втратив свідомість. Далі ОСОБА_4 облив його водою, а потім вивів на вулицю. Згодом прийшов брат ОСОБА_4 і вони привели ОСОБА_8 під руки в будинок, після чого роздягнули і положили його та накрили ковдрою. ОСОБА_21 з донькою та чоловіком лягли спати. Вранці наступного дня помітили, що ОСОБА_8 вже помер.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що 01 січня 2016 року коли прийшов з роботи, то побачив, що його дружина ОСОБА_11 плакала. На запитання, що сталось, пояснила, що ОСОБА_8 її домагався. Після цього ОСОБА_7 запитав, де він, на що вона відповіла, що ОСОБА_13 в залі її будинку. Коли відкрив двері, то побачив ОСОБА_14 на дивані. Після цього ОСОБА_7 схопив ОСОБА_14 , вдарив один раз та виштовхав на вулицю, тоді ОСОБА_13 сів на велосипед та поїхав в напрямку центра села. Далі ОСОБА_7 пішов в бар за цигарками, де пив пиво, близько 20-ї год. він пішов додому, повечеряв та ліг спати. Згодом у вікно постукав ОСОБА_4 та просив піти до нього додому, щоб взяти спиртні напої та подарунки для дітей. Вони пішли, а повертаючись назад, зустріли ОСОБА_8 , який запитав, чи є у них щось випити. Так, як у них із собою були спиртні напої, то запросили ОСОБА_14 йти з ними. Під час розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_11 розповіла, ОСОБА_4 , що ОСОБА_8 її домагався. ОСОБА_4 почав з`ясовувати в ОСОБА_14 про це, а далі вийшли курити на вулицю, після чого знову повернулись в будинок. Потім ОСОБА_20 почав говорити ОСОБА_8 , щоб той розповів, як все було, після чого п`ять разів вдарив його руками в ділянку грудної клітки. Після цих ударів ОСОБА_8 зігнувся та почав просити пробачення і говорити, що більше так не буде робити. Далі ОСОБА_8 сказав, що хоче трохи посидіти. Через деякий час ОСОБА_4 ще декілька раз його вдарив по тулубу, після чого вивів його на вулицю, а ОСОБА_7 пішов спати. Наступного дня, ОСОБА_23 брат вранці йому повідомив, що ОСОБА_8 помер та лежить в кімнаті. Не повіривши, ОСОБА_7 зайшов в іншу кімнату, де дійсно побачив мертвого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що близько 22-ї год. 01 січня 2016 року прийшов в будинок ОСОБА_21 . В той час в будинку перебували ОСОБА_21 , її чоловік і дочка. Близько 23-ї год. в будинок прийшов ОСОБА_4 , де вони вживали вино. Через півтори години в будинок прийшов ОСОБА_8 , у якого були ознаки сп`яніння та випив також з ними. Далі ОСОБА_21 розповіла, що ОСОБА_8 її домагався. Після цього ОСОБА_4 підвівся і три чи чотири рази вдарив його кулаками по обличчю, а також один раз по ребрах від чого ОСОБА_8 впав на крісло. Згодом ОСОБА_4 вивів ОСОБА_8 на вулицю, а коли завів назад в будинок, то попросив ОСОБА_24 допомогти у ОСОБА_8 зняти мокрі штани, після чого ОСОБА_4 положив його на ліжко, а ОСОБА_24 через 5-10 хв. пішов спати. Наступного дня він довідався, що ОСОБА_8 помер.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що будучи вдома о третій годині ранку 02.01.2016 року почув хропіння, яке лунало із двору ОСОБА_7 . Коли пішов на звук, то побачив на подвір`ї ОСОБА_26 біля входу в будинок лежачого ОСОБА_14 , який був у мокрому одязі. Після цього ОСОБА_25 зайшов в будинок, але ОСОБА_7 і ОСОБА_21 спали, він почав їх будити, говорячи, що там лежить ОСОБА_13 , але вони були дуже п`яні і не реагували. Тоді ОСОБА_27 знову вийшов на подвір`я, але в той момент у двір зайшов ОСОБА_4 і ОСОБА_27 сказав, що на вулиці лежить ОСОБА_13 та замерзає, тому його потрібно завести в будинок. Після цього ОСОБА_27 допоміг ОСОБА_4 затягнути ОСОБА_14 в будинок, при цьому ОСОБА_27 сказав викликати швидку і пішов додому.

В судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_28 , за участю спеціаліста ОСОБА_29 , пояснила, що перед Новим роком в п`ятницю приїхала додому. Коли прийшла в будинок, то побачила знервовану матір, яка їй розказала, що ОСОБА_13 її домагався. Про це вона також повідомила своєму чоловіку, який прийшов згодом. Того вечора до них додому спочатку прийшов ОСОБА_4 з горілкою, а потім ОСОБА_30 і вони з її батьками почали святкувати Новий рік. Коли ОСОБА_4 прийшов, то ОСОБА_28 сиділа за столом. Посидівши трохи, вона пішла в кімнату, потім знов сіла за стіл. В будинку вони пили горілку. Їй було страшно, бо дядько ОСОБА_31 ( ОСОБА_32 ) хотів забить дядька ОСОБА_33 ( ОСОБА_34 ). Він його бив кулаками, а потім ногами, а потім він не дихав. Він бив по тулубу, в грудну клітку. Коли той лежав на підлозі, то ОСОБА_20 ще вдарив 2 рази його руками і 2 рази ногою. Потім ОСОБА_20 вивів його на вулицю, той стогнав. Пробув ОСОБА_35 ( ОСОБА_36 ) на вулиці приблизно 2 години. Згодом ОСОБА_20 повернувся в будинок. Дядько ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) вийшов на вулицю курити, почув, що хтось виє, глянув, хто це, зайшов в хату, запитав, що то таке робилося. Вася ( ОСОБА_38 ) з ОСОБА_39 ) завели його в хату. Потім ОСОБА_20 роздягнув ОСОБА_14 та поклав його на диван в іншій кімнаті. Що було далі, вона не знає, бо була в іншій кімнаті.

Що стосується вищезазначених показань свідків, то варто зауважити, що показань свідка ОСОБА_25 суд не приймає до уваги як таких, що доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як вказаний свідок не був очевидцем події та не бачив, хто саме спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Аналізуючи вищезазначені покази свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх такими, що в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині і показання вказаних свідків, не викликають сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, які підтверджені в судовому засіданні та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

?даними що містяться у протоколі огляду місця події від 02 січня 2016 року та ілюстративними таблицями до нього, з яких вбачається, що огляд проводився у будинку по АДРЕСА_1 у присутності понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 та інших учасників, зокрема власника житла ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , спеціаліста та інспектора поліції, в ході огляду було виявлено труп ОСОБА_8 з численними саднами, виявлено і вилучено: одяг та змиви з різних поверхонь, що містили плями бурого кольору схожі на кров (т.1 а.к.п.9-20).
Сторона захисту вважала даний доказ недопустимим, так як в протоколі слідчої дії не було відображено усіх учасників, що приймали участь у її проведенні, не повністю вказано анкетні дані понятих, спеціаліста, інспектора поліції, не зазначені характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувались при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. Ілюстративні таблиці не підписані понятими та учасниками. Крім того, захисник вказував, що огляд проводився незаконно без ухвали слідчого судді, без встановлення особи власника з посиланням на показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 про те, що добровільної згоди на проведення огляду він не надавав. Проте суд, оцінюючи вказаний доказ, приходить до висновку, що дані твердження захисту є недоведеними, а дані що містяться в протоколі про перебіг даної процесуальної дії з зазначенням учасників та відомостей про них не є спростованими, характеристика технічного засобу в протоколі вказана, ілюстративні таблиці підписані слідчим, а на аркуші 8 (т.1) міститься письмова заява власника вказаного домогосподарства ОСОБА_7 , якою він надав добровільну згоду працівникам поліції на огляд належного йому господарства, що він підтвердив в судовому засіданні, протокол було прочитано, заяви і зауваження не надходили, відповідно протокол огляду місця події є належним та допустимим доказом.
?Судом було досліджено протокол огляду місця події від 02 січня 2016 року, з даних якого вбачається, що огляд проводився у приміщенні моргу Сарненської ЦРЛ, що в м.Сарни в присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , в ході огляду на тілі трупа ОСОБА_8 було виявлено значні тілесні ушкодження та вилучено зразки марлі зі змивами крові, зрізи нігтів та волосся, які упаковані в паперові конверти (т.1 а.к.п.24-25).
Сторона захисту вважала даний доказ недопустимим, так як в протоколі слідчої дії не зазначено відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, характеристики технічних засобів фіксації, ілюстративні таблиці не додавались, а назва слідчої дії не відповідає фактичній. Також зазначав, що при огляді була присутня експерт, про яку в протоколі не вказано, а понятий ОСОБА_44 , який був допитаний під час судового розгляду в якості свідка пояснив, що в морзі він не перебував та участі у вказаній слідчій дії не приймав. Крім того, матеріали кримінального провадження № 0000003 від 02.01.2016 року не містять жодного документа про створення групи слідчих та вважає, що проведені слідчим ОСОБА_45 дії виконувалися не уповноваженою особою, тобто без статусу слідчого по даному кримінальному провадженню.
З вказаного приводу в судовому засіданні було допитано понятих по даній слідчій дії та слідчих, зокрема:
- свідок ОСОБА_44 пояснив, що зимою того року в райвідділ поліції його було запрошено понятим для проведення огляду речей. Більше не приймав участі ні в яких слідчих діях у межах цього провадження. Під час огляду трупа ОСОБА_14 у морзі м.Сарни він не був, підписи у протоколах огляду на усіх сторінках стоять його, але всі протоколи він підписував у райвідділі, не читаючи.

- свідок ОСОБА_42 пояснила, що є приватним підприємцем і займається організацією поховань. Її було викликано до місця події. Коли був огляд місця події, то було видно, що у потерпілого було побите лице. Після огляду вона поставила підписи у протоколі огляду місця події та у інших документах, проте в яких саме, вже не пам`ятає. Їй працівниками поліції роз`яснювалось, що вона бере участь у слідчій дії і в якості кого ставить підписи. Окрім неї там були і інші люди, яким працівники поліції також щось роз`яснювали. Після того вона забрала покійного та завезла на судово-медичну експертизу, де окрім неї була присутня експерт і санітарка, дві медсестри, одна з яких фотографувала, а інша записувала в документах, що диктувала експерт. Потім туди приїхав слідчий ОСОБА_46 . Чи був ще хтось, не пам`ятає. Після того слідчий дав їй почитати інформацію, яку зазначила лікар та роз`яснив, що вона є понятою і вона поставила підпис у протоколі огляду.

- свідок ОСОБА_47 пояснив, що в 2016 році працював на посаді слідчого Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області. На час, коли сталася подія, керівник органу досудового розслідування ОСОБА_48 зателефонував до нього та повідомив про те, що сталось, зазначивши, що на місці події працює слідчо оперативна група, також створена в даному провадженні група слідчих, відтак отримав доручення їхати в м.Сарни, де в морзі проводив огляд місця події, за участю понятих ОСОБА_43 та ОСОБА_49 . Чому своє перебування в морзі свідок ОСОБА_44 заперечував, він не знає. В протоколі він зазначав учасників огляду, а не всіх присутніх в приміщенні.

- свідок ОСОБА_48 пояснив, що на момент кримінального правопорушення за фактом смерті ОСОБА_14 був начальником слідчого відділу Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області. У даному кримінальному провадженні створювалась група слідчих для проведення досудового розслідування. До неї входив ОСОБА_50 та ОСОБА_51 . Постанова про створення групи слідчих дій була винесена ним, проте через неуважність когось із слідчих, вона не долучена до матеріалів кримінального провадження. Внесена вказана постанова до ЄРДР була із запізненням, а саме 04 січня 2016 року по можливій причині технічного збою системи.

Виходячи із змісту ч. ч. 1, 2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Тому оцінюючи вищевказаний доказ протокол огляду місця події від 02 січня 2016 року, який проводився у приміщенні моргу Сарненської ЦРЛ, суд вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги захисника щодо визнання неналежним вказаного доказу винуватості ОСОБА_4 , оскільки з протоколу вбачається, що хоч дана слідча дія проводилась уповноваженою на те особою, що підтвердилось поясненнями слідчих в судовому засіданні, проте свідок ОСОБА_52 під час допиту в судовому засіданні вказав, що він не був присутній в морзі і підпис в протоколі йому не належить, не згадала про присутність ОСОБА_43 у морзі і свідок ОСОБА_42 , що є порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України. Крім того, в судовому засіданні з пояснень свідка ОСОБА_42 було встановлено, що під час огляду трупа ОСОБА_8 була присутньою судово-медичний експерт Сарненського районного відділення КЗ «Рівненське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_53 , дані про яку в протоколі огляду не зазначені взагалі, хоча експерт також підтвердила свою присутність під час огляду слідчим трупа під час допиту в судовому засіданні, тому вбачається явне порушення вимог ст.237, 238 КПК України при проведенні вказаної слідчої дії. Виходячи із змісту ч.1, 2 ст. 84, ч.1,2 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вбачається і сталої практики ЄСПЛ щодо дії принципу верховенства права, «обвинувачений не розплачується своєю долею за помилки або зловживання органів кримінального переслідування, а також захисників та інших осіб, які стоять на його стороні. Тягар доведення хибності матеріалу покладено на сторону, яка вказаує на його хибність. Якщо ця сторона продемонструє його хибність, тягар доведення допустимості матеріалу як доказу покладається на протилежну сторону». Враховуючи цей принцип, суд вважає, що сторона захисту продемонструвала хибність цього доказу, однак сторона обвинувачення не довела ніяким способом, передбаченим КПК допустимості вказаного доказу. У зв`язку з цим, даний доказ слід визнати неналежним та недопустимим, оскільки він отриманий з порушенням порядку, встановленого вимогами КПК України до вказаної процесуальної дії, а тому не можуть також бути доказами пояснення свідка ОСОБА_42 , надані в судовому засіданні, яка була понятою при проведенні огляду трупа.
Проте, вина ОСОБА_4 підтверджується також:
? даними що містяться у лікарському свідоцтві про смерть №05 від 02 січня 2016 року, згідно якого до смерті призвела закрита тупа травма шиї з ушкодженням спинного мозку та перелом кісток носа, перелом тіла грудини, множинні садна, синці тіла, переломи хрящових частин ребер зліва (Т.1, а.к.п.31).
? даними що містяться у висновку експерта №05 від 02 січня 2016 року, згідно яких у померлого ОСОБА_8 , встановлено забій м`яких тканин спинки носа та перенісся; садна спинки носа, перелому кісток; синців - потьоків навколо орбітальних ділянок; саден: ділянки чола справа (два садна), підбрівної ділянки справа, виличної ділянки справа з крововиливом в м`які тканини голови (з боку внутрішньої поверхні) в скроневій ділянці справа; синця перехідної облямівки верхньої губи з переходом на слизову оболонку; садна - ранки слизової оболонки верхньої губи; синця підборіддя зліва; гематоми м`яких тканин лівої половини обличчя та тканин лівої вушної раковини; синця гематоми та садна щічної - виличної, щічно - щелепно - підщелепної ділянки зліва з переходом на бокову, задньо- бокову поверхні шиї, передвушно - вушно - завушної ділянку зліва; з ушкодженнями хребцевої лівої бокової зв`язки та частковим розривом міжхребцевого диску між 4 та 5 шийними хребцями з ушкодженням (розривом) оболонок та речовини спинного мозку на цьому рівні з крововиливом м`які тканини шиї в місці цього ушкодження; крововиливів в ділянках лівого синокаротидного вузла, ніжки між поперечного м`язу, в грудно - ключично - соскоподібному м`язі зліва та прилеглих лімфовузлах; з крововиливом в скроневий м`яз зліва та в м`які тканини завушно - потиличної ділянки зліва; з крововиливами під м`які мозкові оболонки в межах задніх та середніх черепних ямок, під оболонки мозочку та в тканину стовбура. Вказані ушкодження виникли внаслідок не менше десяти травматичних (ударних) дій тупим, тупим твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею. Могли виникнути внаслідок ударів кулаком, ногою нападавшого, іншим тупим твердим предметом, які в сукупності щодо живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_8 .
Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 явилася закрита поєднана тупа травма шиї та голови: з ушкодженням зв`язкових структур шийного відділу хребта та розривом речовини спинного мозку, з крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, мозочок, стовбур що призвело до швидкого порушення функцій центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання.
Усі наявні на тілі трупа ушкодження були йому завдані прижиттєво, в швидкій послідовності одне за одним в короткий проміжок часу, попередньо моменту настання смерті (Т.1, а.к.п.32-47).
Сторона захисту вважала даний доказ недопустимим, з огляду на невідповідність вимогам КПК України, оскільки експертом ОСОБА_54 не було набуто статусу експерта, будучи присутньою під час огляду місця події експерт не мала права брати участь в даному кримінальному провадженні в якості експерта. Крім того, вказує, що експерт посилається на результати проведених експертиз, висновки яких відсутні в матеріалах кримінального провадження, а її висновок не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, підписи відбитки печатки містяться не на кожній сторінці, та висновок грунтується на висновках експертиз, які призначені не уповноваженим суб`єктом.
В судовому засіданні лікар судово-медичний експерт ОСОБА_53 , яка проводила вищевказану судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 пояснила, що при підготовці висновку вона була попереджена в усній формі слідчим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та за завідомо неправдивий висновок. Відносно відсутності на кожній сторінці висновку підпису експерта та відтиску печатки пояснила, що ні в Інструкції про проведення судово-медичної експертизи №6 від 17.01.1995 року, ні в нашому законодавстві не існує такої імперативної вимоги, як підписувати на кожній сторінці висновок експерта. Згідно КПК України досліджень взагалі немає. Згідно наказу №6 від 17.01.1995 року вказано, що є дослідження і є висновок експертизи. Коли нею було отримано постанову слідчого ОСОБА_55 про проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , він поставив питання, що стосуються судово-медичної експертизи трупа. Так як вона не може сама все зробити, їй потрібні підтвердження всіх спеціалістів: судових гістологів, судових токсикологів, медиків-криміналістів, то вона відправляла всі зразки з копією постанови в судову гістологічну і токсикологічну лабораторії, на підставі чого проводились вказані дослідження. Для вручення їй направлялося чотири екземпляри постанови, з яких три екземпляри для стандартної програми судово гістологічних та судово токсикологічних досліджень, а четверта постанова була по потребі, тому що вона вилучала фрагменти хребта шийного відділу і відправляла на медико криміналістичне дослідження. Є загальна постанова для проведення судово медичної експертизи трупа, яка передбачає в подальшому проведення будьяких додаткових лабораторних досліджень. Різницю в часі настанні смерті ОСОБА_14 у вісім годин пояснила тим, що людина провела значний час у холодному середовищі, а тому утруднено назвати точний час настання смерті.

При оцінці вказаного висновку експерта №05 від 02 січня 2016 року, слід зазначити, що вказаний висновок даний кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом, обізнаною з правами та обов`язками експерта, що передбачені ст.69 КПК України, та усвідомлюючи рівень відповідальності, що покладався на неї ст. 384, 385, 387 КК України, з застосуванням «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, тому суд вважає його достовірним і покладає його в обґрунтування вироку в частині встановлення фактичних обставин справи, оскільки його дані узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 в тій частині, в якій суд їх визнав достовірними, а будь-яких даних, які б ставили даний висновок та показання судово-медичного експерта ОСОБА_56 , допитаної в судовому засіданні, під сумнів судом не встановлено.
?даними що містяться у протоколі огляду місця події від 03 січня 2016 року, та ілюстративними таблицями до нього, з яких вбачається, що огляд речей, належних ОСОБА_4 проводився у адмінбудівлі Дубровицького ВП у присутності понятих, з застосуванням технічних засобів фіксації фотоапарата марки «Olympus», в ході огляду речей на джинсових штанах , на правій колошві, виявлено сліди у вигляді плям темного (темно-бурого) кольору. На лівій передній частині куртки виявлено краплю речовини темного кольору засохшу. Вказані речі вилучено та упаковано в паперові коробки, оскільки вони можуть мати значення для справи (Т.1 а.к.п.49-54).
Сторона захисту вважала даний доказ недопустимим, отриманим з порушенням вимог КПК України, так як матеріали кримінального провадження не містять жодного документа про створення групи слідчих, крім того, поняті залучались в різний час, речі вилучались без упакування, оглядались у відсутності ОСОБА_4 , ілюстративна таблиця не підписана понятими, не зазначені характеристики технічних засобів фіксації, назва слідчої дії не відповідає фактичній.
З цього приводу в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_43 , який пояснив, що зимою того року в обідню пору його було запрошено в райвідділ поліції в кабінет на другому поверсі для проведення огляду речей. Там був він і ще один понятий на прізвище « ОСОБА_57 ». Слідчим було повідомлено, що в с.Селець Дубровицького району ОСОБА_4 було вчинено злочин. Протокол на підпис давав слідчий ОСОБА_58 . Там було багато одягу: кофта, штани. На речах бачив маленькі плями крові. У його присутності речі витягували з пакета. Плями крові бачив на штанах. Після чого підписав протокол огляду речей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_59 пояснив, що його було запрошено в кабінет, який знаходиться на другому поверсі райвідділу поліції для проведення огляду речей. На пред`явленій йому кофті бачив пляму крові. Протокол було при ньому складено та для підпису його пред`являв слідчий ОСОБА_58 .

Суд, оцінюючи даний доказ за своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку, що вищевказане твердження захисту є недоведеним, а дані щодо складу осіб, що приймали участь у проведенні даної слідчої дії є не спростованими, характеристика технічного засобу вказана, на аркуші 48 міститься письмова заява ОСОБА_4 від 03.01.2016 року, в якій він вказав, що добровільно надає для огляду належний йому одяг. Протокол прочитано, заяви і зауваження не надходили. Відповідно вказаний протокол є належним та допустимим доказом.
?даними, що містяться у висновках експертів судової імунологічної експертизи №2.2-9/16 від 26 лютого 2016 року, №2.2-7/16 від 25.02.2016 року, №2.2-8/16, згідно яких кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0. На представлених на експертизу наволочці, куртці типу дублянка коричневого кольору, штанах джинсових синього кольору з наявними на них плямами темно-бурого кольору, светрі синього кольору, які вилучені у ОСОБА_4 , змивах плям вилучених з огляду місця події виявлена кров людини, яка відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, походження виявленої крові від трупа ОСОБА_8 не виключається (Т.1, а.к.п.62-65, 71-78, 84-89).
?сумніви щодо осудності ОСОБА_4 у суду відсутні, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта №9/16 відносно ОСОБА_4 , під час вчинення інкримінованого йому злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними під час вчинення інкримінованого йому злочину. На час проведення експертизи будь-яким психічним захворюванням не страждав, відхилень психіки не виявляв (Т.1, а.к.п.93-96).
? речовими доказами, оглянутими в судовому засіданні одягом ОСОБА_4 , що були вилучені в ході огляду 03.01.2016 року на яких було виявлено сліди, у вигляді плям темно-бурого кольору.

? протоколом проведення слідчого експерименту від 03 січня 2016 року, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей по факту смерті ОСОБА_8 , за участі свідка ОСОБА_21 , у присутності понятих, спеціаліста із застосуванням відеозапису, що зафіксований на носії інформації - диску, який доданий до цього протоколу та був переглянутий в судовому засіданні, під час перегляду якого було встановлено, що він був проведений з дотриманням вимог ст.240 КПК України. Під час слідчого експерименту ОСОБА_21 розказала, хто був присутній в будинку 01.01.2016 року, коли прийшов покійний ОСОБА_8 , коли прийшов ОСОБА_4 та яким чином, в які ділянки тіла і яку кількість останній наніс ударів ОСОБА_8 (Т.1, а.к.п.115-116). На аркушах 117-122 (Т.1) міститься протокол проведення вищевказаного слідчого експерименту, в якому детально розшифровується процес проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 , під час якого вона розповіла про всі відомі їй обставини вказаної події.

? протоколом перегляду відеозапису слідчого експерименту з свідком ОСОБА_21 від 08.01.2016 року, за участю понятих, після перегляду якого заяв, зауважень та доповнень в учасників не було (Т.1, а.с.123).

? протоколом проведення слідчого експерименту від 03 січня 2016 року, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей по факту смерті ОСОБА_8 , за участі свідка ОСОБА_7 , у присутності понятих, спеціаліста із застосуванням відеозапису, що зафіксований на носії інформації - диску, який доданий до цього протоколу та був переглянутий в судовому засіданні, під час перегляду якого було встановлено, що він був проведений з дотриманням вимог ст.240 КПК України. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 розказав, що відбувалось в будинку 01.01.2016 року, хто в ньому був присутній та за яких обставин ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_4 (Т.1, а.к.п.124-125). На аркушах 126-128 (Т.1) міститься протокол проведення вищевказаного слідчого експерименту, в якому детально розшифровується процес проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 , під час якого він розповів про всі відомі обставини вказаної події.

? протоколом перегляду відеозапису слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 від 08.01.2016 року, за участю понятих, після перегляду якого заяв, зауважень та доповнень в учасників не було (Т.1, а.к.п.129).

? протоколом проведення слідчого експерименту від 03 січня 2016 року, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей по факту смерті ОСОБА_8 , за участі свідка ОСОБА_24 , у присутності понятих, спеціаліста із застосуванням відеозапису, що зафіксований на носії інформації - диску, який доданий до цього протоколу та був переглянутий в судовому засіданні, під час перегляду якого було встановлено, що він був проведений з дотриманням вимог ст.240 КПК України. Під час слідчого експерименту ОСОБА_24 розказав, що відбувалось в будинку ОСОБА_7 01.01.2016 року, хто в ньому був присутній та за яких обставин ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_4 (Т.1, а.к.п.130-131). На аркушах 132-135 (Т.1) міститься протокол проведення вищевказаного слідчого експерименту, в якому детально розшифровується процес проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 , під час якого він розповів про всі відомі обставини вказаної події.

? протоколом перегляду відеозапису слідчого експерименту з свідком ОСОБА_24 від 08.01.2016 року, за участю понятих, після перегляду якого заяв, зауважень та доповнень в учасників не було (Т.1, а.к.п.136).

Сторона захисту вважала усі вищевказані протоколи проведення слідчих експериментів та перегляду відеозаписів недопуститмими доказами, оскільки у вказаних протоколах не зазначено повні відомості про осіб, які були присутні під час проведення процесуальних дій, слідчого, понятого, статиста. Назва слідчої дії не відповідає фактичній, оскільки по факту проводився допит свідка на місці, а не слідчий експеримент, оскільки жодних результатів і їх перевірки у протоколі не викладено. Також вважає, що порушено вимоги ч.5 ст.240 КПК України, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_7 , який є законним володільцем житлового будинку по АДРЕСА_1 про надання добровільної згоди на проведення слідчих експериментів з ним та іншими свідками в належному йому будинку.

З цього приводу судом було допитано свідка ОСОБА_60 , який пояснив, що він є сільським головою с.Селець і був у якості понятого на слідчому експерименті, який проводився 03 січня 2016 року. На слідчому експерименті були присутні ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_24 , а також слідчий, який його запросив на слідчий експеримент. Коли прийшов, то учасники слідчого експерименту були в кімнаті будинку. Слідчий експеримент проводився на відеозапис, а також протокол записувався від руки. Один слідчий записував у протоколі, а інший знімав на відео. ОСОБА_11 розповідала про ті події. Слідчим вголос зачитався протокол і свідки та поняті добровільно підписували документ, ніяких зауважень чи скарг у них не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_63 пояснив, що приймав участь у слідчому експерименті у якості понятого, який проводився в обідню пору після Нового року. Слідчий експеримент проводився за участю жінки і чоловіка у дворі і у хаті. Документ було причитано працівниками поліції, ним підписано. Працівники поліції знімали на відео. Ніякого тиску на свідків не чинилось.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_64 пояснив, що 03 січня 2016 року брав участь у слідчій дії у якості статиста на місці потерпілого, де на ньому показували свідки, як наносились потерпілому удари. Під час слідчого експерименту першою знімали ОСОБА_21 , другим був ОСОБА_62 , а потім ОСОБА_16 . Слідчим проводилась відео-зйомка. У документі, наданому слідчим він поставив свій підпис. Ніякий тиск на свідків не чинився і ознак алкогольного сп`яніння у них помічено не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_50 пояснив, що на момент розслідування кримінального правопорушення за фактом смерті ОСОБА_14 був слідчим Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області. Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_26 , від останнього будь-яких заперечень та письмових заяв стосовно проведення слідчого експерименту у його господарстві та у будинку не надходило, як не надходило таких і від ОСОБА_21 . Були зачитані їх права та вони надали добровільну згоду на його проведення. ОСОБА_65 брав участь у проведенні слідчої дії огляду житлового будинку належного ОСОБА_7 , згода на огляд якого була отримана від власника. Про надання дозволу або легалізації отриманого доказу він не звертався, оскільки така згода надавалась власником житла добровільно.

З цього приводу свідок ОСОБА_7 , який є власником житла вказав, що він був досить наляканим, йому було незручно, що в хаті не прибрано, проте будь-яких заперечень чи заяв проти проведення слідчого експерименту він не заявляв. Крім того, вказав, що письмово все зафіксовано так як було, зараз багато чого вже не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий час. До проведення слідчого експерименту ніхто не примушував, під час його проведення було все вказано вірно та добровільно. Це ж підтвердила і свідок ОСОБА_21 .

Тому надаючи оцінку вищевказаним протоколам слідчих експериментів, слід вказати, що при допиті в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , та інших учасників вказаних слідчих дій було встановлено, що вони були проведені з дотриманням вимог КПК України, які встановлені для такого роду слідчих дій, за участі двох понятих, учасники ознайомлені з процесуальними правами, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, усі дії зафіксовані на дисках, які є речовими доказами та були відтворені судом у повному обсязі та фактично відповідають змісту зазначених протоколів, суттєвих порушень вимог законодавства не допущено. Під час їх проведень свідки добровільно все розповідали, показували, протоколи містять особисті підписи понятих, свідків, якими вони засвідчили факт ознайомлення з даним протоколом, зауваження та доповнення відсутні. ОСОБА_7 в усній формі надавалась згода на проведення слідчого експерименту, зауважень, заперечень в протоколі не вказано, тому підстав для задоволення клопотання захисника в цій частині немає, а вказані докази є належними, допустимими та такими, що додатково підтверджують всановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку доведена у повному обсязі «поза розумним сумнівом» та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він заподіяв ОСОБА_8 умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_4 , наносячи удари в різні частини тіла, бажав заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, в тому числі і тих, що фактично настали, але не бажав його смерті.
До таких висновків суд приходить в результаті детального аналізу обставин події, огляду місця події, поведінки обвинуваченого до, під час і після нанесення тілесних ушкоджень, їх взаємини з потерпілим, що передували події, характер тілесних ушкоджень. До тверджень обвинуваченого про те, що він, дізнавшись про неправомірні дії ОСОБА_14 відносно ОСОБА_66 мав намір захистити її, суд відноситься критично, оскільки ОСОБА_4 це використав лише як привід, з метою помсти чи залякування та почав умисно наносити ОСОБА_8 удари в різні частини тіла. Тому показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані під час судового розгляду, суд вважає необгрунтованою та надуманою версію з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочин, оскільки це спростовується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження і сукупність яких суд вважає достатньою.
Судом досліджено дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , він посередньо характеризується за місцем проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не перебував на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Судом, відповідно до положень ст. ст. 66, 67 КК України, не встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог положень ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також інші дані про особу обвинуваченого.
Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працював, не одружений, оскільки шлюб на даний час розірвано, в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
За таких обставин, беручи до уваги обставини скоєння злочину та дані про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у вигляді позбавлення волі для дієвого виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції відповідно до змін, внесених Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21.06.2017 р. набув чинності Закон України № 2046-VIII від 18.05.2017 р., яким до ч. 5 ст. 72 КК України внесено зміни, відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Отже, зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення у строк покарання слід проводити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту затримання обвинуваченого, тобто з 04 січня 2016 року до 20 червня 2017 р. включно, а з 21 червня 2017 р. строк попереднього ув`язнення слід обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлений.
Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати у розмірі 2751,25 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як документально підтверджені в судовому засіданні.
Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370-374, 394, 395 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 121 Кримінального Кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 січня 2016 року по 20 червня 2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 р. по 30 березня 2018 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання тобто з 04 січня 2016 року.
До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази по справі:
- чорні ботинки, куртка чорного кольору, футболка зеленого кольору, труси сірого кольору, гольф чорного кольору, чорні шкарпетки, двоє джинсових штанів чорного кольору, наволочка білого кольору з наявними плямами темно - бурого кольору, які передані на зберігання в Дубровицький ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути потерпілій.
- берци чорного кольору, куртку типу дублянка коричневого кольору, штани джинсові синього кольору, спортивну кофту, світер синього кольору повернути ОСОБА_4

- зразок марлі експериментальний, зразок марлі зі змивами крові ОСОБА_67 , зрізи нігтів із правої та лівої руки та зрізи волосся з чотирьох ділянок голови ОСОБА_8 , змиви плям темно-бурого кольору зовні схожі на кров, які поміщено в паперові конверти та залишено на зберіганні в Дубровицькому ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 2751,25 (дві тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня двадцять п`ять копійок) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1