Справа № 361/1659/17
Провадження № 1-кп/361/82/18
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=====================================================================
25 січня 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1 ,
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куліши Ємильчанського району Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого директором ТОВ «Вимпел» Спец-Сервіс», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, не інваліда, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст.358, ч. 5 ст. 191 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Гостинний двір «Столичний», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, не інваліда, зареєстрованого і проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.358 КК України, -
ч. ч. 2, 3 ст.358, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.358 КК України, які складаються з обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та розписок про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваними і захисником.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на даний час не застосовувались.
Ухвалою суду від 21 березня 2017 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою суду від 17 серпня 2017 року заяву судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_12 про самовідвід задоволено, після чого матеріали кримінального провадження було направлено на повторний автоматизований розподіл судової справи між іншими суддями.
17 серпня 2017 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначення головуючого судді здійснено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до вимог ст. 35 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання, прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду, матеріали підсудні суду, підстав для закриття немає.
Крім цього, прокурор заявив клопотання про відсторонення ОСОБА_9 від посади директора ТОВ «Вимпел» спец-Сервіс» строком на шість місяців, а також просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 .
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в частині призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечували, а клопотання прокурора щодо відсторонення ОСОБА_9 від посади директора ТОВ «Вимпел» спец Сервіс» і накладення арешту на майно останнього підтримали.
Потерпілий та його представник також заявили ряд клопотань, а саме: про застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених у вигляді застави передбаченої п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади директора (керівника) ТОВ «Вимпел» Спец-Сервіс» обвинуваченого ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно обвинувачених, та заявили цивільний позов.
Крім цього потерпілий та його захисник заявили клопотання про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на до оформлення, посилаючись, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 358 КК України та за ч. 3 ст. 358 КК України містять суперечності щодо участі у скоєнні вказаних злочинів ОСОБА_10 .
Клопотання про призначення запасного судді потерпілий та його представник просили суд залишити без розгляду, оскільки на їхню думку підстави призначення запасного суддю - відпали.
Обвинувачені та їхній захисник ОСОБА_8 не заперечували щодо клопотання потерпілого про повернення обвинувального акту прокурору на дооформлення, але тільки з тих підстав, які зазначили вони у своєму клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору на дооформлення. Що стосується інших клопотань прокурора та потерпілого, а також думки прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду - заперечували.
Захисник ОСОБА_8 , заявив клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні прокурору на дооформлення, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам норм КПК України. З позицією захисника ОСОБА_8 обвинувачені погодились.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинувачених.
Потерпілий та його представник не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинувачених, лише тільки з підстав які вказані у їхньому клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору на дооформлення.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників судового розгляду суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Суд у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам передбаченим статтею 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Аналіз змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення кожному обвинуваченому, не викладено мотив вчинення, інкримінованих обвинуваченим, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, тобто не розкрита суб`єктивна сторона кримінального правопорушення (злочину).
Також у обвинувальному акті не зазначено точного часу вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, (злочину) передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Крім цього у обвинувальному акті в описовій частині та при формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України зазначено, що 22 жовтня 2012 року,
п. «д» ч. 5, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» від 19 вересня
1991 року № 1576-XII (в редакції статей станом на 22 жовтня 2012 року), без проведення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю щодо виплати частки у товаристві та покриття збитку, протиправно, у непередбачений законом спосіб, укладено зі своїм сином ОСОБА_13 мирову угоду від 22 жовтня 2012 року. Проте в порушення вимог п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті орган досудового розслідування послався на неіснуючий пункт і частину статті 59 Закону України «Про господарські товариства» від 19 вересня 1991 року № 1576-XII (в редакції статей станом на 22 жовтня 2012 року).
Також виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 358 КК України та за ч. 3 ст. 358 КК України містять суперечності щодо участі у скоєнні вказаних злочинів ОСОБА_10 , тобто обвинувачення є нечітке.
У ч. 3 ст. 290 КПК України визначено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
До обвинувального акту, відповідно до вимог ст. 291 КПК України додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який складається відповідно до норм
ст. 109 КПК України слідчим або прокурором. Разом з тим, в порушення вимог ст. ст. 109,
291 КПК України у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про надання учасникам кримінального провадження доступу для ознайомлення з речовим доказом 53/100 частини в об`єкті нерухомості Гостинний двір «Столичний» (І черга), а саме кафе, А-2, загальною площею 388,1 кв.м., що розташоване за адресою:
Вказана обставина вказує на те, що доступ для ознайомлення з речовим доказом об`єктом нерухомості, суд вважає, що взагалі не надавався учасникам кримінального провадження, чим порушено гарантовані законом процесуальні права учасників кримінального провадження, в тому числі і право на захист.
Таким чином, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно вимогам ст. 314 КПК України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване
п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
З врахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення обвинуваченими
ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права на захист, передбачені п.1 ч. 3 ст. 42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Щодо думки про можливість зміни обвинувачення в судовому засіданні то суд вважає таку думку безпідставною, оскільки такі порушення законодавства виявлені на цьому етапі, тому вони повинні бути усунутими безпосередньо при їх виявленні, а не проводити тривалі судові процеси в яких змінювати обвинувачення, тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, зокрема ст. 7 п.21 КПК України розумності строків.
Таким чином, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно до вимог ст. 314 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. ст. 109, 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Під час досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 міра запобіжного заходу не обиралась.
Прокурор в судовому засіданні щодо міри запобіжного заходу обвинуваченим ніяких клопотань не заявляв, тому суд не вважає за необхідне обирати їм запобіжний захід.
Щодо клопотань прокурора про відсторонення ОСОБА_9 від посади директора ТОВ «Вимпел» спец-Сервіс» та про накладення арешту на майно ОСОБА_9 , а також клопотань потерпілого ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених у вигляді застави передбаченої п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади директора (керівника) ТОВ «Вимпел» Спец-Сервіс» обвинуваченого ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно обвинувачених, про призначення запасного судді та про прийняття до розгляду цивільного позову, суд зазначені клопотання на даному етапі залишає без розгляду, оскільки обвинувальний акт повертається прокурору на дооформлення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 290, 291, 314, 315, 372 КПК України, суд,-
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не обирати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3