Справа № 446/198/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ;

прокурора ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ;
обвинуваченого ОСОБА_6 ;
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 16 грудня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У першій половині січня 2016 р., точної дати судом не встановлено, ОСОБА_6 , використовуючи заздалегідь наявний в нього ключ від замка вхідних дверей, проник в приміщення будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав одну золоту сережку з комплекту 585 проби вагою 2,58 гр. та срібний браслет 925 проби вагою 14,54 гр., чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 1721,77 грн.

В подальшому, в середині січня 2016 р., точної дати не встановлено, ОСОБА_6 , користуючись тим, що його попередні протиправні дії не були викриті, маючи умисел на вчинення крадіжки з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь наявний в нього ключ від замка вхідних дверей, повторно проник в приміщення будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав одну золоту сережку з комплекту 585 проби вагою 2,58 гр., чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на суму 1496, 40 грн.

Крім цього, 16 грудня 2016 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 , використовуючи заздалегідь наявний в нього ключ від замка вхідних дверей житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , всупереч волі власниці, незаконно проник в будинок, чим порушив недоторканність її житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що він займався ремонтними роботами в будинку потерпілої ОСОБА_7 і мав ключ від будинку. На початку січня 2016 р. він, скориставшись ключем від будинку ОСОБА_8 проник туди та викрав 1 золоту сережку та 1 срібний браслет, які згодом здав в ломбард, так як йому потрібні були гроші, а роботи в нього не було. Через декілька днів, він знову таким же способом проник в будинок потерпілої і викрав ще одну золоту сережку, яку також здав в ломбард. Крім цього, в грудні 2016 р. він втретє проник в будинок ОСОБА_7 , але нічого не викрадав. Зазначив, що потерпіла не дозволяла йому приходити в будинок, однак в нього залишився ключ і він всупереч її заборони все ж таки проник в будинок.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з 2013 р. по 2015 р. ОСОБА_6 робив ремонт в її будинку і мав ключі від будинку. В березні 2015 р. вона розрахувалась з ОСОБА_6 за виконану роботу. В січні 2016 р. вона виявила, що з будинку зникли її золоті сережки та срібний браслет та запідозрила обвинуваченого в їх крадіжці, про що повідомила органи поліції. Крім цього, 16 грудня 2016 р. їй подзвонила сусідка і повідомила, що в її будинок зайшов ОСОБА_6 . Про його незаконне проникнення в будинок вона повідомила в поліцію. Зазначила, що має матеріальні претензії до обвинуваченого і в цивільному порядку буде вимагати відшкодування завданої шкоди, щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у житло;

за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах Кам`янка-Бузької ЦРП Львівської області не перебуває. Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повторно.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч. 1 ст. 162 у виді обмеження волі та на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його ставлення до наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя