АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002630 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 13.06.2017 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ?
за участі:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

законного представника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА
Від прокурора ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 13.06.2017, ухвалений відносно ОСОБА_8 , в якій прокурор просить апеляційний суд змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.186 КК України до сорока п`яти діб арешту. На підставі ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_8 від покарання та застосувати відповідно до ч.2 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передати під нагляд матері ОСОБА_10 до повноліття ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, вироком Деснянського районного суду міста Києва від 13.06.2017 ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на шість місяців. На підставі ст.105 КК України звільнено ОСОБА_8 від покарання та застосовано до останнього відповідно до ч.2 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передання його під нагляд матері ? ОСОБА_10 до повноліття ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ? ОСОБА_10 на користь держави судові витрати в розмірі 351 грн. 84 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, в обґрунтування своєї апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційна скарга прокурором вноситься у зв`язку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося в призначенні неповнолітньому ОСОБА_8 покарання, яке не передбачене законом про кримінальну відповідальність неповнолітніх. Зокрема, як наголошує прокурор, при призначенні покарання ОСОБА_8 у виді арешту строком на шість місяців суд залишив поза увагою вимоги ст.101 КК України, згідно яких покарання у вигляді арешту застосовується до неповнолітніх на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.
Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.
ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 03.03.2017 приблизно о 10 год. 20 хв., перебуваючи на загальному коридорі першого поверху школи АДРЕСА_2 , з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_11 , рукою вихопив з рук ОСОБА_11 мобільний телефон «Lenovo А328», вартістю 1066 грн. 67 коп., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., із залишком грошових коштів на рахунку 16 грн., та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна», вартістю 20 грн., із залишком грошових коштів на рахунку 7 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 1 134 грн. 67 коп.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала існуючу апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, думку сторони захисту, які також підтримали наявну апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як підтверджується матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, при обставинах вказаних у вироку ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, а отже в апеляційному порядку не перевіряються, так як ніким не ставляться під сумнів.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_12 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування при призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Ст.101 КК України визначено, що арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.
Згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 , на час вчинення кримінального правопорушення 03.03.2017 був неповнолітнім. Однак, призначаючи покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд визначив його у виді арешту строком на 06 (шість) місяців.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинення грабежу суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, існування пом`якшуючої відповідальність обставини неповнолітній вік, визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, визначив максимально суворий розмір обраного виду покарання, що передбачений санкцією інкримінованого йому злочину без врахування вимог ст.101 КК України.
Таким чином, зважаючи на наведені місцевим судом обставини, на які він послався призначаючи неповнолітньому обвинуваченому покарання, а також оцінюючи доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів виходить з того, що у відповідності до положень ст.101 КК України ОСОБА_8 слід визначити обраний судом першої інстанції вид покарання арешт в розмірі 45 (сорока п`яти) діб. В частині звільнення від покарання та застосування до обвинуваченого положень ч.2 ст. 105 КК України у виді застереження та передання обвинуваченого під нагляд матері, вирок не оскаржується . Інших самостійних апеляційних вимог в апеляції не міститься .

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обгрутованими, у зв`язку з чим у відповідності до п.4 ч.1 ст.409 КПК України оскаржуваний вирок Деснянського районного суду міста Києва від 13.06.2017 підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 ? задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 13.06.2017, яким ОСОБА_8 визнано винним за ч.1 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 06 (шість) місяців і звільнено від покарання із застосуванням заходів виховного характеру ? змінити в частині призначеного покарання і вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 186 КК України до 45 діб арешту .
В іншій частині вирок залишити без змін .
Ухвала набирає законної сили з моменту їїпроголошення. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1692/2017
Категорія: ч.1 ст. 186 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1