1Справа № 335/9610/17 1-кп/335/542/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2017 р. під час судового розгляду кримінального провадження суд у відповідності з вимогами ст. 331 КПК України поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою.

Прокурори у судовому засіданні зазначили про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Своєю чергою, захисники обвинувачених у підготовчому судовому засіданні заперечували проти продовження тримання під вартою, та просили змінити його на більш м`який.

Обвинувачені у підготовчому судовому засіданні підтримали думку своїх захисників.

Потерпіла ОСОБА_12 у підготовчому судовому засіданні просила щодо обвинуваченого ОСОБА_8 вирішити питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на підставі ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 р. застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 серпня 2017 р. включно.

Ухвалами суду від 16 серпня 2017 р. та від 2 жовтня 2017 р. цей строк продовжувався судом.

На теперішній час, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлений ухвалою суду від 2 жовтня 2017 р., спливає 30 листопада 2017 р.

Проте, зважаючи на значний об`єм матеріалів об`єднаного кримінального провадження (наразі дев`ять томів) завершити судовий розгляд кримінального провадження до цієї дати не виявляється можливим.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.

Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні великої кількості епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, які відповідно до статті 12 КК України є тяжкими злочинами.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, щодо ОСОБА_8 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, медичних довідок про стан здоров`я, інших матеріалів тощо.

За таких обставин, суд вважає виправданим застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про його особу.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_8 , з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховує наступне.

Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні одного епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, є раніше судимою особою.

Відповідно до позиції, висловленої ЄСПЛ в рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» і підтвердженої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 04.04.2013 №511-550/014-13, в яких зокрема, цитується п. 3 ст. 5 Конвенції, де зазначено, що за спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі і судові органи зобов`язані навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів щодо необхідності продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою прокурор послався на обставини інкримінованого ОСОБА_9 діяння, тобто на обставини, викладені в обвинувальному акті, які вже біли предметом оцінки судом під час продовження запобіжного заходу в минулих судових засіданнях. Інших або нових доводів прокурором у судовому засіданні не наведено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , має достатні соціальні зв`язки. Під час судового розгляду справи не встановлено випадків здійснення ОСОБА_9 протиправного впливу на свідків чи потерпілих.

Крім цього, обвинуваченого ОСОБА_9 з позитивної сторони характеризує його поведінка під час проведення судових засідань, що дає підстави вважати його особою, яка заслуговує на довіру.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також межі пред`явленого йому обвинувачення, тривалості перебування під вартою, та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, зобов`язавши останнього прибувати до суду за першою вимогою, не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватись зі свідками або потерпілими у даному кримінальному провадженні.

На переконання суду такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 22 листопада 2017 р. до 20 січня 2018 р. включно.
Змінити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт шляхом заборони ОСОБА_9 у період з 22 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, які слід обчислювати з 22 листопада 2017 р. до 20 січня 2018 р. включно, звільнивши його з-під варти негайно, в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою,

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками або потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_9 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 .

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 22 листопада 2017 р.

Повний текст ухвали оголошений 27 листопада 2017 р. о 9 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1