Номер провадження: 11-кп/785/635/14
Номер справи місцевого суду: 495/1182/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 15.04.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянин України, українець, освіта середня, одружений, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 30.05.2005 року Саратським районним судом Одеської області за ст.ст. 186 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

10.07.2008 року постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області замінено умовний термін відбування покарання на реальну міру покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.03.2010 року ОСОБА_7 оголошено у розшук.

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

За ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Саратського районного суду Одеської області від 30.05.2005 року у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі визначити остаточне покарання в у вигляді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

19.10.2004 року
та б ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (раніше засудженими), вступили в злочинний зговір, діючи в єдиній групі осіб, поєднано єдиним умислом 08.01.2014 року приблизно о 19.00 годині, точний час встановити не вдалося, на автомобілі «Ніссан» д/н НОМЕР_1 , приїхали в с. Андріївка Білгород-Дністровського району Одеської області, де умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного викрадення чужого майна, через паркан проникли на територію ДПДГ «Андріївське», залізши на дах складу №5 та шляхом розбиття шифера, проникли до приміщення, та здійснили крадіжку майна на загальну суму 5022 грн., чим завдали ДПДГ «Андріївське» матеріальну шкоду на зазначену суму.

Після чого ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_8 , з викраденим майном намагалися зникнути з місця скоєння злочину та розпорядитися майном за власним розсудом, але не змогли бо були помічені та затримані охороною ДПДГ «Андріївське», ОСОБА_7 з місця злочину втік.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, його виправдати. На досудовому та судовому слідстві він неодноразово говорив, що злочин не скоював, провину не визнає. Що на місті злочину не знаходився, зерно не викрадував, його провина підтверджується лише показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Ці свідки його оговорюють, щоб уникнути кримінальної відповідності. Це вони викрали зерно, в цьому зізналися, показали де сховали зерно. Свідкі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 чітко вказали, що злочин скоїли два чоловіка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а його ніколи не бачили.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, якій вважав, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін, як такий, що відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину не визнав в повному обсязі, та пояснив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 знає, оскільки раніше працював з ними у м.Києві. 08.01.2014 року знаходився вдома сам. 3-4 січня 2014року бачився з ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , поспілкувалися і потім розійшлися. У день крадіжки вночі близько 02:00 години вони зателефонували і попросили 8000 грн., нібито його старший брат повинен був дати їм дану суму. ОСОБА_10 їздить на автомобілі марки "ВАЗ-2106", а ОСОБА_8 - на автомобілі марки «Ніссан».

Крім не визнання ОСОБА_7 своєї вини його винність у інкримінованих йому злочинах є повністю доведеною та підтверджується у повному обсязі належним чином дослідженими районним судом доказами:

-показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_15 про те, що 08.01.2014 року близько 23:30 годин зателефонував охоронець і повідомив, що хлопці, 3 чоловіки викрали через дах зерно і втекли. Спіймали 2 хлопців біля мішків із зерном, з їх слів дізналися, що був ще один - ОСОБА_16 . Коли він приїхав до складу, побачив, що з заднього боку ДПДГ "Андріївське" в лісопосадці знаходяться охоронці, двоє хлопців, Цуркан і ОСОБА_14 , та мішки з зерном, які при ньому телефонували ОСОБА_17 , але той відмовився спілкуватися, пояснив, що він вдома;

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що 8 січня 2014 з дружиною пішли в гості до

друга, близько 23:00 годині, вони з другом пішли проводжати дружину додому, так як домовилися ще повернутися до нього додому. Коли вже поверталися, побачили мікроавтобус "Ніссан" і хлопця за кермом. У цей час під`їхав знайомий ОСОБА_19 на своєму автомобілі і запитав, що вони тут роблять, вони показали даний автомобіль, на що він сказав, що вже бачив його декілька годин тому. Підійшовши до автомобіля, запитали, що він тут робить, на що водій відповів, що чекає друзів. Через 5-10 хвилин даний мікроавтобус від`їхав і вони побачили, що він їде уздовж лісопосадки, і на ходу в нього за стрибнув невідомий хлопець. Вирішили поїхати за ними, наздогнали і запитали, що вони тут роблять, на що ті відповіли, що крадуть зерно. Затримані хлопці представилися як ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , і сказали, що їх було троє, ще один хлопець ОСОБА_16 , встиг втекти. Після цього він зателефонував батькові, який є завідувачем даного складу;

-показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 8 січня 2014 близько 21:00 години до нього в гості прийшов друг ОСОБА_18 разом з дружиною. Близько 23:00 години вони з ОСОБА_18 пішли проводжати його дружину додому, так як вирішили потім ще повернутися до нього додому. Коли вже йшли назад до нього додому, побачили незнайомий мікроавтобус зеленого кольору, зрозумівши, що даний автомобіль не з їхнього села, підійшли до автомобіля та запитали у водія, що він тут робить, на що хлопець відцовів, що привіз дівчину і чекає її. Потім побачили, що через 5-10 хвилин даний мікроавтобус від`їхав. Потім побачили, що він їде уздовж лісопосадки і на ходу в нього застрибнув невідомий хлопець. Вирішили поїхати за ними, наздогнали їх і запитали у водія, що вони тут роблять, на що вони, злякавшись, розповіли, що скоїли крадіжку зерна із складського приміщення. Після цього ОСОБА_18 подзвонив своєму батькові ОСОБА_20 , який є завідувачем даного складу і повідомив про подію. Хлопці представилися їм - водієм був ОСОБА_14 , і з ним ОСОБА_13 , і з ними ще був один хлопець ОСОБА_16 , який встиг втекти;

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що з ОСОБА_21 разом працювали в м. Києві, повернулися 25.12.2013 року. 08.01.2014 року з ОСОБА_14 приїхали до продуктового магазину, щоб попити кави, подзвонив ОСОБА_16 і попросив почекати його. Через 20 хвилин ОСОБА_22 під`їхав до них. Вони всі посиділи і він запропонував поїхати в с. ОСОБА_23 подивитися зерно. Коли приїхали в с.Андріївку, в машині залишився ОСОБА_14 , а вони з ОСОБА_22 пішли до складу, де залізли на дах, пошкодивши шифер, потім спустилися у склад та побачили мішки з зерном, які стали передавати через дах і переносити в лісопосадку. Він знаходився у складі і передавав мішки ОСОБА_17 . Склад висотою 2-3 м. Відстань від складу до посадки, куди відносили зерно, 3 м. Коли перенесли мішки з зерном, подзвонили ОСОБА_14 , щоб він під`їхав, бо був на відстані він них приблизно 2 км. Коли ОСОБА_14 під`їхав до складу, відразу під`їхав і автомобіль червоного кольору. ОСОБА_16 втік і старший начальник охорони попросив, щоб вони йому подзвонили. Додзвонившись до ОСОБА_24 , почули від нього, що перебуває той вдома і не знає про що йде мова;

-показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що він з ОСОБА_21 разом працював в м. Києві. 08.01.2014 року в день спільно з ОСОБА_10 на його автомобілі "Ніссан Ванете" каталися по селу Випасне і Молога. Увечері приїхали з ОСОБА_13 до магазину, щоб випити кави. Коли вони перебували поруч з магазином, до них підійшов ОСОБА_16 , вони почали спілкуватися, і розмова зайшла про гроші. ОСОБА_10 запропонував поїхати в с. Андріївка і подивитися, де там можна викрасти зерно, на що останні погодилися. ОСОБА_10 сів за кермо свого автомобіля, і вони всі поїхали в с. Андріївка. Зупинилися на одній з вулиць, ОСОБА_13 і ОСОБА_22 вийшли і кудись пішли, сказали, що зателефонують, куди треба буде під`їхати. Близько 23:00 години прийшло повідомлення від ОСОБА_22 і він зрозумів, що треба їхати. По дорозі сів в автомобіль Цуркан і показував, куди треба під`їхати. В цей момент їх зупинив автомобіль, з якого вийшли 3 хлопців і оточили їх. Почали розпитувати їх, в ході розмови ОСОБА_13 розповів, що вони скоїли крадіжку мішків з зерном, які знаходились в зерносховищі, і відвели хлопців показати, де знаходяться мішки з зерном. У цей момент ОСОБА_16 втік. Співробітники охорони запропонували подзвонити ОСОБА_22 . Він подзвонив ОСОБА_22 та запропонував повернутися, оскільки їх затримали, на що ОСОБА_22 сказав, що перебуває вдома і не зна, про що йде мова;

- показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що 08.01.2014 року близько 23:00 години на мобільний телефон зателефонував син ОСОБА_18 і повідомив, що він разом зі своїми друзями зупинили невідомий мікроавтобус, поряд з територією складу, присутні в автобусі скоїли крадіжку зерна. Після приїзду до складу він побачив мікроавтобус, 2 хлопців і мішки з зерном. Після чого повідомив керівника ДПДГ «Андріївський» та міліцію. Також хлопці розповіли, що з ними був ще третій, на ім`я ОСОБА_26 , котрий втік. При ньому ОСОБА_13 дзвонив ОСОБА_17 , на що останній відповів, що перебуває вдома і спить;

- показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що 8 січня 2014 близько 23:00 години йому подзвонив заступник директора ОСОБА_15 та повідомив, що із складу № 5 була вчинена крадіжка зерна, та вони затримали 2 хлопців. Коли він під`їв до складу, то побачив двох хлопців, які представилися як ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і розповіли, що скоїли крадіжку зерна із складського приміщення втрьох, один із хлопців ОСОБА_16 втік. При ньому хлопці подзвонили ОСОБА_22 та повідомили йому, що їх затримали і просили, щоб він повертався назад, на що хлопець відповів, що він вдома і спить. Поруч у лісосмузі він побачив мішки з зерном та автомобіль "Ніссан";

- протоколом огляду місця події від 09.01.2014 року, згідно якого, місцем огляду є територія господарства "Андріївське" склад зерна, який розташований за с. Андріївка. У складі по лівій і правій стороні розташовані мішки з зерном. Шифер на даху складу пошкоджений. За огорожею знаходиться лісопосадка на відстані 6 метрів, де виявлено 31 мішок із зерном, вантажопасажирський автомобіль зеленого кольору "Ніссан Ванете" д/н НОМЕР_1 . При огляді салону автомобіля нічого не виявлено. З місця огляду вилучаються виявлені мішки з ячменем в кількості 31 штуки, вилучається також вище вказаний автомобіль "Ніссан Ванете";

-заявою представника потерпілого ОСОБА_15 від 09.01.2014 року, про те, що в ніч на 09.01.2014 року, невстановлені особи проникли на територію ДПДГ «Андріївське» в с. Андріївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, та з приміщення складу №5 здійснили крадіжку 31 мішка «ярого ячменю», чим завдали збиток на загальну суму 5022 грн.;

-протоколами одночасних допитів між підозрюваним ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , згідно яких свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_10 підтвердили, що саме ОСОБА_7 був з ними при вчиненні крадіжки зерна із ДПДГ "Андріївське" 08.01.2014 року, коли їх затримали охоронці, а ОСОБА_7 втік.

Оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши свідчення обвинуваченого, законного представника потерпілого ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_12 та ОСОБА_27 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні крадіжки 31 мішка «ярого ячменю» зі складу ДПДГ «Андріївське» знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Твердження ОСОБА_7 про те, що він не вчиняв крадіжку зерна разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 08.01.2014 року, тому що знаходився вдома, не знайшло свого підтвердження у суді та спростовується показаннями у суді законного представника потерпілого ОСОБА_15 та свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_27 , які підтвердили у суді, що крадіжку зерна зі складу ДПДГ «Андріївське» 08.01.2014 року скоїли З хлопці, а саме : ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , оглядом місця події від 09.01.2014 року, згідно якого у лісосмузі близько складу виявлені мішки з ячменем в кількості 31 штуки та автомобіль "Ніссан Ванете", згідно яких свідки ОСОБА_28 і ОСОБА_10 підтвердили, що саме ОСОБА_7 був з ними при вчиненні крадіжки зерна із ДПДГ "Андріївське" 08.01.2014 року, коли їх затримали охоронці , а ОСОБА_7 втік, тому підстав у суду ставити під сумнів свідчення законного представника потерпілого та свідків, які дані ними у судовому засіданні у суду немає, тому вважає, що всі твердження ОСОБА_7 є безпідставними. Оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_7 навмисне не визнає свою провин' у скоєнні крадіжки 31 мішка зерна зі складу ДПДГ "Андріївське", намагаючись таким чином уникнути відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, який він вчинив.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч. 3 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість на знята і не погашена, посередню характеристику, на утриманні знаходиться 2 неповнолітніх дітей, відшкодував шкоду, тому суд прийшов до висновку, що його перевиховання можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в рамках санкції ст. 185 ч. 3 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченого, судова колегія, з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання. Доводи приведені в апеляції обвинуваченого були об`єктом вивчення в суді та їм дана належна правова оцінка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_16 - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 15.04.2014 року відносно ОСОБА_7 за ст.185 ч.3 КК України без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: