Справа № 686/328/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого,
за ст.ст. 263 ч. 1, 309 ч. 1 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, маючи досвід поводження із зброєю і боєприпасами та знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, порушив вимоги п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.1992 р. № 2471-ХІІ, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576, а також положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 р. № 622, внаслідок чого у невстановлений час 2012 року, перебуваючи на березі Дубівського водосховища, що неподалік перехрестя вул. Митрополита Шептицького та вул. Гунашевського в м. Хмельницькому, знайшов та привласнив без передбаченого законом дозволу шістнадцять набоїв, які є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї, з них чотирнадцять набоїв калібру 9 мм. із кулею із свинцевим осердям, виробництва Луганського станкобудівного заводу, м. Луганськ, СРСР, 1953 р.в., два набої калібру 9 мм. із кулею із сталевим осердям, виробництва Юрюзанського механічного заводу, м. Юрюзань, СРСР, 1980 р.в., до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) і автоматичних пістолетів конструкції Стєчкіна (АПС) калібру 9 мм., а також тринадцять набоїв, які є боєприпасами до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї, довгими гвинтівковими 5,6 мм. спортивно-мисливськими набоями кільцевого запалення, виробництва торгової марки «Восток» СРСР, котрі застосовується для стрільби із спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм. Того ж дня ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вищевказані бойові припаси, без передбаченого законом дозволу переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу по 08 годину 21.11.2017 р.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», в серпні 2017 року, перебуваючи на березі ставка неподалік перехрестя вул. Сільськогосподарської та вул. Федорова в м. Хмельницькому, виявив два паперових згортка з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масами в перерахунку на висушену речовину 0,352 г. та 5,05 г. відповідно, загальною масою 5,402 г., які привласнив з метою використання в майбутньому у риболовлі як приманку для риби, без мети збуту. Після цього ОСОБА_5 вказаний наркотичний засіб умисно, незаконно, зберігаючи його при собі, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив умисно, незаконно зберігати без мети збуту до часу його виявлення та вилучення працівниками поліції о 08 годині 21.11.2017 р.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 263 ч. 1 КК України (придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу), ст. 309 ч. 1 КК України (незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту).
26 грудня 2017 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних злочинів на таких умовах: - ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначених діяннях, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, що пом`якшує йому покарання; - відсутні обставини, що обтяжують покарання; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами середньої тяжкості (ч. 1 ст. 309 КК України) та тяжким (ч. 1 ст. 263 КК України). Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкцій ст.ст. 263 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий та позитивно характеризується, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із покладенням у відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 певних обов`язків.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 26 грудня 2017 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 263 ч. 1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ст. 309 ч. 1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: бойові припаси, магазин до пістолету та паперові згортки з наркотичним засобом, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2226 грн. 60 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: