УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 1-о/686/4/17 за заявою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
Вироком судової колегії у кримінальних справах Одеського обласного суду від 11 квітня 2001 року ОСОБА_8 засуджено до позбавлення волі:
*за ст. 69 КК України (в редакції 1960 року) - на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна;
*за ст. 222 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) - на 4 роки;
*за ст. 142 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) - на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна;
*за ст. 82 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) - на 3 роки з конфіскацією всього належного йому майна;
*за ст. 206 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) - на 4 роки;
*за ст.ст. 17, 93 п. «г» КК України (в редакції 1960 року) - на 10 років;
*за ст. 93 п. «г» КК України (в редакції 1960 року) - до довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 42 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання в тюрмі суворого режиму.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з 30 листопада 1999 року.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо яких питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не ставиться.
Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 22 листопада 2001 року вирок судової колегії у кримінальних справах Одеського обласного суду від 11 квітня 2001 року в порядку ст. 395 КПК України (в редакції 1960 року) змінено та приведено у відповідність з новим Кримінальним кодексом України (в редакції 2001 року).
Дії ОСОБА_8 перекваліфіковано зі ст.ст. 222 ч. 1, 82 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) на ст.ст. 263 ч. 1, 186 ч. 2 КК України (в редакції 2001 року) та призначено по цьому закону покарання:
*за ст. 263 ч. 1 КК України - 4 роки позбавлення волі;
*за ст. 186 ч. 2 КК України - 3 роки позбавлення волі,
і остаточно за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 69, 142 ч. 3, 206 ч. 3, 17, 93 п. «г», 93 п. «г» (в редакції 1960 року) та ст.ст. 263 ч. 1, 186 ч. 2 КК України (в редакції 2001 року), визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві особистої власності.
В решті вирок стосовно ОСОБА_8 залишено без зміни.
За вироком суду в частині засудження за ст.ст. 17, 93 п. «г», ст. 93 п. «г» КК України (в редакції 1960 року), ОСОБА_8 і інша особа 30 листопада 1999 pоку в м. Хмельницьку, в барі "Ідеал", розташованому по вул. Проскурівській, 6, розпиваючи спиртне, розбили чарку. Коли бармен ОСОБА_11 вимагав заплатити за розбитий посуд, між ним і ОСОБА_8 виникла сварка, а потім бійка в підсобному приміщені. Бармен ОСОБА_12 і повар ОСОБА_13 заважали іншій особі пройти в підсобне приміщення, де була бійка. Після бійки ОСОБА_8 з метою умисного вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на грунті неприязних стосунків із пістолета ТТ № НОМЕР_1 , який був при ньому, провів постріл у груди ОСОБА_11 , близько 4 пострілів у груди ОСОБА_12 і близько 3-х пострілів у ОСОБА_13 . Внаслідок отриманих кульових поранень ОСОБА_11 і ОСОБА_12 померли на місці, а ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Свій умисел на вбивство ОСОБА_13 ОСОБА_8 не довів до кінця з причин, незалежних від його волі, так як ОСОБА_13 вдалося втекти.
Захисник адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду в інтересах засудженого ОСОБА_8 із заявою про перегляд судового рішення вищевказаного вироку Одеського обласного суду від 11 квітня 2001 року за нововиявленими обставинами.

На обгрунтування заяви вказала на наявність обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які не були покладені у вирок при призначенні ОСОБА_8 міри покарання, що могли вплинути на судове рішення.
Так, під час досудового слідства та судового розгляду, у зв`язку з перебуванням у розшуку, не був допитаний в якості свідка ОСОБА_14 , який за матеріалами справи перебував у барі «Ідеал» разом з ОСОБА_8 та був очевидцем подій. Показання ОСОБА_14 відтворюють нові обставини вчинення злочину засудженим, які безпосередньо передували побиттю ОСОБА_8 , причини самого побиття, мотивів подальших дій засудженого та його мета, якої він хотів досягнути у той час, коли його били, що мають суттєве значення для справи. Зокрема, свідок ОСОБА_14 вказав на те, що ініціатором конфлікту був бармен ОСОБА_11 , який у підсобному приміщенні бару разом із ОСОБА_15 ногами жорстко били в область голови і тулуба ОСОБА_8 , який лежав скручений на підлозі та, захищаючись, дістав із-за паска пістолет і почав з нього стріляти в різні боки. Пострілів було приблизно 4 чи 5, які здійснювались поспіль, одна з куль попала йому ( ОСОБА_16 ) в праве плече. Ці показання ОСОБА_14 знаходять своє підтвердження у висновках судово-медичних експертиз та інших матеріалах розслідування і кримінальної справи.
Будучи допитаний в ході розслідування за нововиявленими обставинами, ОСОБА_8 дав свідчення, аналогічні показанням ОСОБА_14 та які він дав і під час досудового та судового слідства у кримінальній справі. Також розслідуванням встановлено неправдивість показань потерпілого ОСОБА_6 , оскільки обставини, на які він вказує, за даними висновків експертиз та пояснень експера визнані неможливими.

Відсутність зазначених вище фактів призвело до неправильних висновків суду про те, що 30.11.1999 р. ОСОБА_8 здійснював постріли з пістолета в положенні стоячи, у притул до потерпілих, мав на меті вбити усіх трьох потерпілих на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли до них під час сварки. Наведені вище дані не були відомі суду на момент прийняття рішення, не враховані при постановленні вироку і могли бути визнані судом пом`якшуючими обставинами при призначенні покарання.
З урахуванням вищезазначеного захисник просить переглянути вирок судової колегії у кримінальних справах Одеського обласного суду від 11.04.2001 р. відносно ОСОБА_8 , за встановленими судом обставинами призначити останньому відповідне покарання за злочин, передбачений ст. 93 п. «г» КК України (в редакції 1960 року) по епізоду вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і замаху на вбивство Вінярського, та з врахуванням перевірки обставин, які встановлені під час проведення розслідування за нововиявленими обставинами, призначити відповідне покарання, визначивши на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання у межах відбутого ОСОБА_8 покарання на момент прийняття судового рішення.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 вересня 2016 року заяву захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про перегляд вироку Одеського обласного суду від 11 квітня 2001 року за нововиявленими обставинами направлено для розгляду до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Заслухавши захисника та засудженого, які вимоги заяви підтримали, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_6 , які проти задоволення заяви заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження № 1-о/686/4/17, кримінальної справи № 2-15/2001 та матеріали розслідування нововиявлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надання Конституційним Судом України офіційного тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

За даними висновк у комісійної судово-медичної експертизи № 40 від 01.03.2013 р., проведеної Одеським обласним бюро судово-медичних експертиз за фактом смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та отримання вогнепальних поранень ОСОБА_6 :

- заподіяння вогнепального ушкодження Когуту за обставин, на які вказує засуджений ОСОБА_19 і свідок ОСОБА_16 (згідно з якими постріли робилися з положення «лежачи»), можливо при нахилі тулуба Когута вперед, що характерно для замаху ногою при нанесенні удару, тобто свідчення ОСОБА_16 і ОСОБА_19 в цій частині відповідають наявним судово-медичним даним і, насамперед, характеру тілесних ушкоджень;

- заподіяння вогнепального ушкодження ОСОБА_18 при обставинах, на які вказує ОСОБА_19 і ОСОБА_16 (згідно з якими постріли робилися з положення «лежачи»), можливо при нахилі тулуба ОСОБА_18 вперед, що характерно для замаху ногою при нанесенні удару, з подальшим розворотом його тіла правою стороною до дульного зрізу (можливо з метою вибігти з приміщення). Таким чином показання ОСОБА_19 і ОСОБА_16 в цій частині відповідають об`єктивним судово-медичним даним і, насамперед, характеру наявних у ОСОБА_18 тілесних ушкоджень;
- заподіяння вогнепальних ушкоджень потерпілому ОСОБА_20 за обставин, на які вказує він сам у своїх показаннях: «...я залишився в коридорі один на один з озброєним ОСОБА_19 на відстані близько 1,5 - 2 метри. Одночасно з підняттям його правої руки з пістолетом в мою сторону Прокоф 'єва, я також назустріч дулу пістолета, захищаючись, підняв на рівні обличчя в бік ствола свою праву руку. І в цей момент пролунало два постріли в мене ОСОБА_19 , пам`ятаю, що я відчув біль і якийсь холодок у лівому передпліччі...», не підлягає судово-медичній оцінці, оскільки потерпілий не вказує, у якому положенні перебувала його ліва рука.
Відповідно до висновку судова-медичної експертизи № 455/456/457/14 від 10.02.2015 р., проведеної експертами Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» за матеріалами копій кримінального провадження № 1-15/2001 р. за фактами смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та відносно ОСОБА_6 : вогнепальне поранення ОСОБА_11 могло бути спричинене ОСОБА_8 коли він лежав на сходах на спині за умови, що ОСОБА_11 знаходився у положенні нахилу вперед. У такому ж положенні ОСОБА_8 могли бути спричинені і вогнепальні поранення ОСОБА_12 . Судово-медичних даних щодо модливого положення ОСОБА_8 під час поранення ОСОБА_6 немає. «...висновки комісійної судово-медичної експертизи № 40 від 01.03.2013 р., проведеної Одеським обласним бюро судово-медичних експертиз» вцілому є обгрунтованими.

Як роз`яснив в судовому засіданні експерт Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» ОСОБА_21 засуджений ОСОБА_8 міг проводити постріли в ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в положенні лежачи лише за умови, що останні перебували у положенні нахилу вперед.

Разом з тим, достатніх та достовірних даних про те, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час пострілів у них ОСОБА_8 були нахилені вперед немає.

Обставини, про які повідомив свідок ОСОБА_14 з цього приводу, ідентичні тим, на які вказував засуджений ОСОБА_8 під час розгляду справи по суті колегію суддів з кримінальних справ Одеського обласного суду. Тобто, ці обставини були суду відомі, їм надана правова оцінка, в тому числі Верховним Судом України (ухвала від 22 листопада 2001 року) та відповідно вони, як і інші представлені стороною захисту матеріали, в розумінні положень ст. 459 КПК України нововиявленими не являються.

Поранення ОСОБА_14 , як роз`яснив експерт, виникло від рикошету та не спростовує факту прицільності пострілів, здійснених ОСОБА_8 у потерпілих.

Завідома неправдивість показань потерпілого ОСОБА_6 , про які вказує захисник, вироком суду, що набрав законної сили, не встановлена та матеріалами розслідування не підтверджена.

Більше того, сам захисник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично вказує на відсутність нововиявлених обставин в розумінні положень ст. 459 КПК України, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_8 , будучи допитаний в ході розслідування за нововиявленими обставинами, дав свідчення, аналогічні показанням ОСОБА_14 , та які він дав і під час досудового та судового слідства у кримінальній справі і просить лише пом`якшити покарання засудженому, виходячи із неправомірної поведінки потерпілих. Разом з тим, як видно із вироку Одеського обласного суду від 11 квітня 2001 року ця обставина (неправомірна поведінка потерпілих) судом врахована.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви захисника.

Керуючись ст.ст. 459, 466, 467 КПК України,

ухвалив:

Заяву захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення вироку судової колегії у кримінальних справах Одеського обласного суду від 11 квітня 2001 року, ухваленого у кримінальній справі № 2-15/2001, за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

судді: