Справа № 751/6775/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1091/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджена ОСОБА_6 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, застосувати до неї положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від відбування призначеного покарання.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_6 про застосування до неї ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд 1 інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або неповнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, не має, що виключає застосування п. «в» ст. 1 зазначеного закону. Інші підстави для застосування амністії відсутні.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 зазначає, що вона підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на даний час відбула половину строку покарання та хворіє тяжкою хворобою, що судом не було враховано.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженої, її захисника, які просили застосувати до ОСОБА_6 ст. 1 п.г, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона страждає на хворобу, яка вказана в даному Законі, та відбула більше половини визначеного строку покарання; думку прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши матеріали судового провадження, додані до апеляційної скарги медичні документи та докази на підтвердження строку відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, та визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, та які, окрім іншого, на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, або в установленому порядку визнано хворими на СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у ст.1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання щодо можливості застосування до ОСОБА_6 амністії, судом 1 інстанції були враховані.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 , засуджена вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.12.2016 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На даний час строк відбутого покарання складає 3 роки 10 місяців 26 днів, тобто, більше половини визначеного для відбування строку.

Однак, вона не є суб`єктом даного Закону відповідно до його статті першої, так як згідно матеріалів справи та пояснень самої засудженої, вона має повнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, колегія суддів, перевіривши медичні документи, надані захисником та відповідно до нормативно-правової бази України по питанню захворювання, діагноз який зазначений в медичних документах засудженої вважає, що діагноз, який встановлений засудженій ОСОБА_6 різний захворюванням, які вказані в п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» і не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, що виключає звільнення засудженої від призначеного покарання по амністії.

Інші підстави для застосування до засудженої амністії відсутні, а тому суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість застосування до неї амністії та обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, з чим погоджується і апеляційний суд.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 про відмову в задоволенні її заяви про застосування ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4