ЄУН № 336/2151/17
пр. № 1-кп/336/50/2018
УХВАЛА
Іменем України
15 січня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про накладення грошового стягнення на обвинуваченого по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
Обвинувачений, який повідомлявся про місце та час розгляду справи, в судове засідання 15.01.2018 року не з`явився, направив до суду електронною поштою клопотання про звільнення його від судового засідання у зв`язку з хворобою його цивільної дружини.
До клопотання також було додано копію документу, який прочитати не виявилось можливим через низьку якість направленої копії.
У зв`язку неявкою обвинуваченого в судове засідання, судом поставлено на обговорення учасникам провадженні питання щодо накладення на обвинуваченого грошового стягнення у відповідності до положень ст. 139 КПК України.
Прокурор підтримав питання про накладення грошового стягнення на обвинуваченого.
Захисник заперечував проти накладення грошового стягнення, вказавши водночас, що інших документів на підтвердження поважності причин неявки до суду обвинувачений не направив також і йому.
Потерпілі ОСОБА_5 та його представник, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вважали необхідним накласти грошове стягнення на ОСОБА_9 , вказуючи, що обвинувачений вже кілька разів не з`являвся в судові засідання, тож вони вважають, що щодо обвинуваченого слід обрати більш жорсткий запобіжний захід, а саме у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні вищезазначеного питання суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься, зокрема, розумність строків.

Як вказує ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Серед рішень, винесених Європейським судом з прав людини проти України за період чинності Конвенції для нашої держави, кілька десятків стосуються порушення права особи на розгляд її справи судом упродовж розумного строку.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

При цьому суд звертає увагу, що право на справедливий розгляд справи у розумні строки мають не лише обвинувачені, а в такій же мірі і потерпілі у кримінальному провадженні.

Статтею 42 ч. 7 КПК України встановлений обов`язок обвинуваченого прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.
Відповідно до ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.
Згідно зі ст. 146 КПК України під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання.
Грошове стягнення накладається під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.
Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.
Стаття 139 КПК України вказує, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.
Таким чином грошове стягнення у відповідності до положень ст. 139 КПК України може бути накладено на обвинуваченого за умови виклику його до суду у порядку, встановленому цим Кодексом, та у разі або не явки до суду без поважних причин, або у разі неповідомлення суду про причини свого неприбуття.
Суд позбавлений можливості дослідити ті документи, на якій обвинувачений посилається в обґрунтування поважності причин неприбуття до суду, водночас суд враховує, що ОСОБА_9 офіційно не одружений та факт перебування його у фактичних шлюбних відносинах нічим об`єктивно не підтверджений. Крім того, навіть у разі захворювання особи, з якою ОСОБА_9 начебто перебуває у фактичних шлюбних стосунках, це не є підставою для невиконання ним як обвинуваченим обов`язків явки до суду.
Також суд враховує і те, що ОСОБА_9 неодноразово порушував зазначений обов`язок, не з`являючись в судові засідання та до нього вже застосовувалось грошове стягнення, натомість позитивного наслідку такі заходи не мали.
За таких обставин, суд вважає доцільним накласти на обвинуваченого грошове стягнення, визначивши при цьому максимальний його розмір у 2 прожиткових мінімуми для працездатних осіб.
Керуючись ст. 139, 144, 146 КПК України,
УХВАЛИВ:
Накласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Світле Старобільського району Луганської області, який проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грошове стягнення у розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні.
Грошове стягнення належить сплатити за наступними реквізитами:
Стягувач: Державна судова адміністрація України

Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081000
Код за
Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві
Код банку отримувача: 820019
Рахунок отримувача: 0007
Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Повідомити особу, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, про право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.
Копію ухвали направити особі, на яку було накладено грошове стягнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1