УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27. 10. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про скасування арешту майна.
Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю скасувати арешт накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2017 р. у справі № 760/10315/17, на мобільний телефон (смартфона) Xiaomi M13W (ІМЕІ НОМЕР_1 ) з сім- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Заявник та його представник в судовому засіданні подане клопотання підтримали з підстав зазначених у клопотанні та просили слідчого суддю про задоволення клопотання.

Прокурор САП та детектив НАБУ в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що арешт на вилучені під час проведення обшуку речі, було накладено правомірно та обґрунтовано, окрім того зазначали, що арештоване майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування арешту, просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що 19.06.2017 року об 18:03 год. ОСОБА_4 було затримано на підставі п.п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України та проведено обшук затриманого, про що старшим детективом Національного бюро четвертого відділу другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів НАБ України ОСОБА_5 складено Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Вбачається, що під час затримання 19.06.2017 р. та обшуку ОСОБА_4 на підставі п.п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України в якості затриманого старшим детективом Національного бюро четвертого відділу другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів НАБ України ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон (смартфона) Xiaomi MI3W (ІМЕІ НОМЕР_1 ) з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2017 р. у справі № 760/10315/17 (провадження № 1-кс/760/9479/17), в рамках кримінального провадження за №0003712 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, в порядку ст. 171 КПК України було накладено арешт на зазначений вище телефон.

Заявник в поданому клопотанні посилався на те, що під час проведення обшуку, ОСОБА_4 повідомляв детективів НАБУ про те, що він є адвокатом, про що також свідчила вивіска на вхідних дверях офісу, однак детективами НАБУ не було повідомлено про процесуальні дії щодо адвоката раду адвокатів регіону (Ради адвокатів міста Києва), чим було грубо порушено гарантії надані ОСОБА_4 , як адвокату ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». В зв`язку із зазначеним заявник вважаючи, що арешт накладений на вилучене під час проведення обшуку майно, було накладене не правомірно та не обґрунтовано, просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29. 06. 2017 року по справі № 760/10315/17, в рамках кримінального провадження за №0003712 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 а саме на мобільний телефон (смартфона) Xiaomi M13W (ІМЕІ НОМЕР_1 ) з сім- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Вбачається, що 19.06.2017 р. о 18 год. 03 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
20.06.2017 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час затримання ОСОБА_4 та проведеного його особистого обшуку, виявлено та вилучено: смартфон «Xiaomi», модель «МІ3W», ІМЕІ НОМЕР_1 із встановленою сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Встановлено, що Постановою детектива від 21.06.2017 мобільний телефон смартфон «Xiaomi», модель «МІ3W», ІМЕІ НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003712 від 28.11.2016 р.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Вбачається, що в судовому засіданні, під час постановлення ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов до висновку, що детективом доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та може бути використано, як докази злочину, що потребує їх збереження для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі чи відчуження, а також те, що майно не належить до майна, виключеного з цивільного обороту та було вилучено у ОСОБА_4 під час його затримання за підозрою у вчиненні злочину.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що на даний час відпали підстави для застосування такого заходу, як арешт майна, а також належних доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає
Слідчий суддя ОСОБА_1