Номер провадження: 11-кп/785/1190/17
Номер справи місцевого суду: 521/9371/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , представника ВК № 14 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
До суду першої інстанції надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Одеської виправної колонії (№ 14)» про умовно-дострокове звільнення йоговід відбування покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2015 року за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. 03.03.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси на підставі Закону України №838-VIII від 26.11.2015р. ОСОБА_7 у строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за два з 17.01.2015 року по 01.07.2015 року.
Оскаржуваною ухвалою від 04 вересня 2017 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено на підставі того, що в клопотанні засудженого не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
В апеляції засуджений просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року, звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що він відбув необхідну частину строку (дві третини), працював на тяжких роботах, в тюремній ієрархії знаходиться на найнижчій ступені, тож всі порушення та стягнення приписують йому.

Вислухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції, представника установи, який вказував на характер допущених ОСОБА_7 порушень режиму утримання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, вважаючи рішення суду законним, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

При цьому, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та прийняв обґрунтоване рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні його від подальшого відбування покарання, оскільки в клопотанні засудженого не надано конкретних переконливих даних про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
Навпаки, з наданих до суду матеріалів, зокрема з характеристик на ОСОБА_7 вбачається, що засуджений, який раніше, до відбування покарання був судимий п`ять разів за скоєння умисних корисливих тяжких та середньої тяжкості злочинів, негативно характеризувався, заохочень не мав, 17 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких неодноразово за зберігання заборонених предметів, зокрема, і загостреної металевої пластини, чого не заперечував в ході розгляду апеляції.

Дійсно на час подання заяви ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення, проте, враховуючи дані про особу засудженого негативну характеристику, небажання ставати на шлях виправлення, а також характер порушень режиму утримання у виправній установі, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки передбачені законом підстави для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного вироком суду покарання відсутні.
За вказаних обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той же строк із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4