печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про визнання дій начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
11.10.2017 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 18.10.2017, про визнання дій начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та зобов`язання вчинити дії, а саме розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 від 28.09.2017 та 29.09.2017 відповідно до ст. 110, 220 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги заявника про визнання дій начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Що стосується вимоги, якою заявник просить розглянути в порядку ст. ст. 110, 220 КПК України клопотання захисника ОСОБА_4 від 28.09.2017 та 29.09.2017 про надання дозволу на виїзд за кордон ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до переконання, що вказана вимога, теж не може бути предметом розгляду слідчого судді, виходячи з наступного.
Так, згідно приписів статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій прокурор/слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Обґрунтовуючи свою скаргу заявник вказує, що бездіяльність слідчого полягла у не розгляді в порядку ст. 220 КПК України клопотання його захисника ОСОБА_4 від 28.09.2017 та 29.09.2017 про надання дозволу на виїзд за кордон ОСОБА_2 .

Однак, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України під час досудового розслідування слідчий, прокурор зобов`язані розглядати клопотання сторони кримінального провадження про виконання процесуальних дій.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Разом з тим, ст. 103 КПК України передбачено вичерпний перелік форм фіксації кримінального провадження, так зазначено, що процесуальні дії можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії та у журналі судового засідання.

З викладеного вбачається, що жодна із зазначених форм фіксації процесуальної дії не застосовується при розгляді клопотання захисника ОСОБА_4 .

Відтак вимога ОСОБА_2 щодо зобов`язання слідчого/прокурора розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 від 28.09.2017 та 29.09.2017 про надання дозволу на виїзд за кордон ОСОБА_2 , з якого вбачається, що у ньому відсутнє прохання про проведення процесуальної дії, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу з урахуванням вимог ст. 220 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1