Справа № 303/5679/17
1-кп/303/664/17
Номер рядка стат.звіту - 37
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого, погодженого прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002747 від 02.12.2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 02 грудня 2016 року приблизно о 01 год. 10 хв., з метою вчинення хуліганських дій, що мали виразитися у залякуванні працівників станції шиномонтажу, яка розташована за адресою м.Мукачево вул. Крилова 103, прийшов до воріт вказаної станції шиномонтажу, де діючи умисно, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою заздалегідь заготовленого револьвера моделі «Stalker» (2.5), калібру 4 мм, під патрон Флобера, що не відноситься до вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів у обличчя потерпілого ОСОБА_5 , який в той час перебував на дільниці шиномонтажу, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ран на відстані двох сантиметрів від внутрішнього кінця лівої брові, та в ділянці право-бокової стінки спинки носа, які спричинені двома пострілами кулями травматичної дії і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності і можуть вкладатися в дату події, що мала місце 02.12.2016 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та з врахуванням висновку експерта № 113 від 14.09.2017 року, просив задоволити клопотання та застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Стр. 2 із 4
Підозрюваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, всі обставини його вчинення визнав повністю, розкаявся, просив клопотання задоволити та показав, що 02 грудня 2016 року приблизно о 01 год., з метою налякати працівників станції шиномонтажу, яка розташована за адресою м.Мукачево вул. Крилова, прийшов до воріт вказаної станції шиномонтажу, за допомогою несправжнього револьвера, який не відноситься до травматичної зброї, є у вільному продажі для повнолітніх осіб, здійснив кілька пострілів у обличчя потерпілого ОСОБА_5 , який в той час перебував на дільниці шиномонтажу. Причиною такого вчинку пояснив тим, що приблизно місяць до цього до нього біля будинку, у якому він проживає, приходили троє чоловіків, серед яких, як він припускає, що був і потерпілий ОСОБА_5 , які йому погрожували.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив всі обставини викладені в клопотанні і показав, що 02 грудня 2016 року приблизно о 01 годині знаходився на станції шиномонтажу, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , почув стук у вікно приміщення шиномонтажу, підійшов до хвіртки двору та відкрив її, в цей момент ОСОБА_3 здійснив декілька пострілів йому у обличчя. До даного випадку ОСОБА_3 він не знав і пояснити його дії не може.
Також вина ОСОБА_3 у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, доводиться наступники доказами :
судово-медичною експертизою, відповідно до висновку якої № 941/2016 від 02.12.2016 року, у громадянина ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді ран на відстані 2,0 см від внутрішнього кінця лівої брові та в ділянці право-бокової стінки спинки носа, які спричинені двома пострілами із вогнепальної зброї кулями травматичної дії. По давності виникнення можуть вкладатись в дату події, що мала місце 02.12.16 р. і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. В момент вчинення пострілів ОСОБА_5 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла, обличчям повернутий до нападника ;
висновком судової балістичної експертизи № 1/459 від 20.01.2017 року, відповідно до якої наданий на дослідження пістолет є револьвером моделі «Stalker» (2.5), калібру 4 мм. під патрон Флобера, який призначений для тренувальної стрільби і не відноситься до вогнепальної зброї.
Заслухавши доводи прокурора, захисника, допитавши потерпілого, підозрюваного, дослідивши письмові докази, оцінивши зібрані докази в сукупності, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у справі, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, у судовому засіданні повністю доведена.
Оскільки диспозиція ч.4 ст.296 КК України, передбачає лише одну з двох ознак хуліганства або особлива зухвалість або винятковий цинізм, то суд приходить до висновку про необхідність виключити з кваліфікації злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 таку кваліфікуючу ознаку як винятковий цинізм, оскільки вона не є доведеною в судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 19 Кримінального кодексу України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть
Стр. 3 із 4
бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до частини 3 статті 94 Кримінального кодексу України, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.
Відповідно до частини 2 статті 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування до неї примусових заходів медичного характеру.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуваючи в стані неосудності внаслідок хронічного психічного захворювання, вчинив суспільно небезпечне діяння. Доведеність вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 у стані неосудності стверджується наступним доказом :
висновком судово-психіатричної експертизи № 113 від 14.09.2017 року, згідно якого, на даний час ОСОБА_3 , 1991 року народження, виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїчної шизофренії епізодичного перебігу з наростаючим дефектом, про що свідчать дані про облік у психіатра, неодноразові госпіталізації в обласну психіатричну лікарню, неадекватності в поведінці, а також клінічні ознаки непослідовне мислення, психотична симптоматика, емоційне зниження. В період часу, до якого інкриміноване йому діяння ОСОБА_3 по психічному стану не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_3 , згідно з ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Тому з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, що встановлено під час розгляду кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, які підтримали клопотання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в момент вчинення інкримінованого йому діяння та на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому є підстави для задоволення клопотання прокурора та необхідності застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
У відповідності до вимог ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:
1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Відповідно до ч.2 ст.508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, а суд не володіє інформацією про наявність у нього опікуна, близьких родичів чи членів сім`ї, які б могли забезпечити його належну поведінку і гарантувати не вчинення ним інших кримінальних правопорушень, необхідно запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Речовий доказ - револьвер моделі «Stalker» (2.5), калібру 4 мм. під патрон Флобера, серійний № НОМЕР_1 , необхідно знищити.
Стр. 4 із 4
Керуючись ст.ст.94 372, 376, 508, 512, 513 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Речовий доказ - револьвер моделі «Stalker» (2.5), калібру 4 мм. під патрон Флобера, серійний № НОМЕР_1 , який знаходиться у спеціальному пакеті на зберіганні у кімнаті речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, знищити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1