Справа № 456/2547/17
Провадження № 1-кп/456/394/2017
ВИРОК

іменем України

"05" жовтня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Львова, що проживає по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, що не працює, раніше судиму 31.05.2012р. Личаківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2016 року звільнена умовно-достроково з невідбутим строком 3 місяці 6 днів, згідно ст.. 89 КК України судимість не погашена,

за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 29 липня 2017 року, близько 20:00 години, знаходилась в центральній горловині станцій Стрий Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» під автомобільним мостом що по вул. Дрогобицькій у м. Стрию, Львівської області, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, з допомогою інструментів, що мала при собі, а саме пилку по металу та кусачок, почала обрізати 2 мідних рейкових з`єднувачі, однак під час цього ОСОБА_4 була виявлена працівниками воєнізованої охорони, а тому не виконала усі дії, які вважала необхідними та не довела злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі.

В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю. Пояснила, що 29 липня 2017 року близько 20:00 години, перебуваючи під автомобільним мостом що по вул. Дрогобицькій у м. Стрию, Львівської області, з допомогою інструментів, що мала при собі, а саме пилку по металу та кусачок, почала обрізати 2 мідних рейкових з`єднувачі, які мала на меті реалізувати. Однак під час цього її виявили працівниками воєнізованої охорони. Щиро розкаялася у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши її характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, оскільки вона з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тому її дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяного злочином наслідку, спосіб вчинення злочину і його мотиви, а також те, що вона визнала себе винною у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, посередньо характеризується за місцем проживання, на досудовому слідстві сприяла розкриттю кримінального провадження, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту.
Цивільний позов ПАТ «Українська залізниця» відповідно до вимог ст.128 КК України, ст.ст.22,1166 ЦК підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 3(трьох) місяців арешту.
Речові докази: мідні рейкові з`єднувачі - повернути ПАТ «Українська залізниця»; чорний рюкзак, пару робочих рукавиць чорного кольору, матерчату сумку чорного кольору, два уламки пилки по металу, кусачки - знищити;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Стрийська дистанція сигналізації і зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» (ЄДРПОУ регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - 40081195, п/р НОМЕР_1 в Львівському обласному управлінні АТ «Ощадбанк, МФО банку 325796, одержувач: виробничий структурний підрозділ «Стрийська дистанція сигналізації і зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця») 346 (триста сорок шість) гривень 86 копійок за відшкодування завданої шкоди.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1