Ухвала

23 лютого 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-4191 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року,

встановила:
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні її клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року.
У касаційній скарзі потерпіла порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Так, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції постановленої за результатом розгляду її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та необхідності її скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 399, 412, 413 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з наведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та не уточнює, що робити після її скасування в подальшому.

Разом з цим, потерпіла просить касаційний суд поновити їй строк на подачу апеляційної скарги на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року, однак наведення прохання не відноситься до компетенції суду касаційної інстанції з огляду на норми кримінального процесуального законодавства.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою потерпілої.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду потерпілою має бути підтверджено, що нею не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання нею копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5