пр. № 1-кп/366/210/2018
№ 336/7520/17
ВИРОК
Іменем України
22 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянки України, заміжньої, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована проживаючою у АДРЕСА_2 , раніше судимої:

вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2017 року за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень;

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2017 року об 11 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись в поліклініці №8 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Харчова, буд. 2, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що її злочинні дії ніким не помічені, таємно, відкривши замок сумки, викрала мобільний телефон марки «MEIZU» модель «M611H», в корпусі золотистого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вартістю 3500 гривні 00 копійок, в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «МТС» з номером № НОМЕР_3 та карта пам`яті на 16 Гб, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій на суму 3500 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнала повністю, пояснивши суду, що того дня вона разом з дитиною знаходилась у поліклініці у черзі до лікаря. Потерпіла також чекала своєї черги. Коли потерпіла відволіклась на дитину, залишивши свою сумку без нагляду, ОСОБА_4 відкрила сумку потерпілої, викрала звідти телефон останньої, вимкнула його та, спустившись вниз до входу у поліклініку, заховала телефон у кущах, маючи намір в подальшому забрати. Через деякий час ОСОБА_4 зателефонувала своєму знайомому, в якого попросила, щоб він забрав викрадений ОСОБА_4 телефон та здав його до реєстратури медичного закладу.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння злочину, вказавши, що дійсно того дня вона разом з чоловіком та дитиною чекали своєї черги у медичному закладі. В якийсь момент потерпіла відволіклась на дитину, залишила сумку без нагляду, а через кілька хвилин виявила, що замок на сумці відкритий, а телефон відсутній. Медсестра у лікарні одразу вказала потерпілій на ОСОБА_4 як на особу, яка може бути причетна до скоєння крадіжки, тому потерпіла пішла наздоганяти ОСОБА_4 , а чоловік пішов з дитиною до лікаря. Наздогнавши ОСОБА_4 біля виходу потерпіла запитала у обвинуваченої, чи не брала та телефон, однак, ОСОБА_4 заперечила свою причетність до крадіжки. Тоді потерпіла зателефонувала до поліції. На час розгляду справи викрадений телефон потерпілій повернули, претензій матеріального характеру по обвинуваченої не має.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує її дії як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ст. 185 ч. 2 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку у психіатричному диспансері та у наркологічному диспансері, має чотирьох неповнолітніх дітей, не працює.

В ході судового слідства 22.02.2018 року між потерпілою та обвинуваченою укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вивчивши умови укладеної угоди, суд вважає, що вона за своїми формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, тому може бути затверджена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 75, 76 КК України, ст. 185 ч. 2 КК України,
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22.02.2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням терміном на три роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом строку випробування обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «MEIZU» модель «M611H», в корпусі золотистого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі з картою пам`яті на 16 Гб, який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_6 .
Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1