Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/3582/17

Справа № 711/10298/17

24 листопада 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар судових засідань ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду 20.11.2017р. зі скаргою, в якій просив зобов`язати компетентних осіб прокуратури Черкаської області внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви та повідомлення від 19.10.2017р..

В обґрунтування скарги зазначено, що 19.10.2017р. заявник звернувся до прокуратури Черкаської області з заявою та повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, вчинене слідчим СВ Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенантом міліції ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000047 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Натомість прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 йому фактично було відмовлено у внесенні зазначених відомостей до ЄРДР про що його повідомлено листом від 08.11.2017р. за вих. №17/7-1718-12 та №17/7-2139вих.-17.

Судовий розгляд скарги був призначений ухвалою слідчого судді від 21.11.2017р. в режимі відеоконференції із Черкаським слідчим ізолятором, де утримується ОСОБА_4 з метою забезпечення його права на участь у судовому засіданні. Натомість заявник відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що розцінюється як неявка з неповажних причин, оскільки зі змісту ч.2 ст.336 КПК України вбачається, що проведення судового засідання в режимі відеоконференції не допускається лише у випадку, коли обвинувачений, який знаходиться поза межами зали судових засідань, заперечує проти дистанційного провадження, проте скаржник ОСОБА_4 в даному провадженні має статус заявника, а відтак його відмова від участі в судовому засіданні в режимі дистанційного провадження є відмовою від участі в судовому засіданні.

Частиною третьою ст.306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Водночас, закріплюючи участь скаржника як обов`язкову умову розгляду скарги, кримінально-процесуальний закон не регламентує дій слідчого судді в разі неявки скаржника або його відмови від участі у судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування мають бути розглянуті не пізніше сімдесяти двох годин з моменту їх надходження. За таких обставин, вбачається можливим проведення розгляду скарги у відсутність особи, яка її подала, оскільки в інакшому випадку слідчим суддею будуть порушені вимоги ст.116 і ч.2 ст.306 КПК України і порушено право заявника на своєчасний розгляд його скарги судом.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що у встановлений ч.1 ст.214 КПК України строк не були внесені до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 , оскільки зазначена заява не містить даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Зауважила, що прокуратурою вже здійснювалось досудове розслідування по факту перевищення службовими особами Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області повноважень при розслідуванні кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .. Досудове слідство здійснювалось в рамках кримінального провадження №0001124 від 11.06.2015р., яке було закрито через відсутність складу злочину. Заява ОСОБА_4 від 19.10.2017р. стосується тих самих подій. Просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані суду письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2017р. заявник звернувся до органів прокуратури з заявою та повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, вчинене слідчим СВ Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенантом міліції ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000047 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В заяві зазначено, що слідчий вніс завідомо неправдиві дані у протокол затримання ОСОБА_4 щодо місця такого затримання, чим вчинив злочин, передбачений ст.366 КК України.

Прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 листом йому повідомлено про те, що обставини його затримання були предметом дослідження кримінального провадження № 0001124, яке, за результатами досудового розслідування закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Також повідомлено, що зазначене рішення ним оскаржене до слідчого судді в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому законність рішення про закриття даного кримінального провадження буде перевірена судом. А тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаними фактами на даний час не вбачається.

Вирішуючи вимоги скарги, зауважую, що положення ч.1 ст.214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування, але тільки по заявах або повідомленнях, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не по будь-яким іншим.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

З заяви ОСОБА_4 від 19.10.2017р. вбачається, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння. Припущення заявника про злочинний характер дій слідчого при складанні протоколу про затримання, враховуючи здійснення прокуратурою перевірки обставин щодо вчинення таким слідчим службового злочину, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до таких обставин заявника і не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому не можуть бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Таким чином, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1