№1-кс/760/120/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11. 01. 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про залучення експерта для проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000439 від 21. 11. 2016 року,
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про залучення експерта для проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000439 від 21. 11. 2016 року.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 21 листопада 2016 року, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

14 липня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 191 КК України.

Стороною захисту у кримінальному провадженні № 0000439 вже були подані органу досудового розслідування клопотання про призначення у даному кримінальному провадженні комплексну судово-товарознавчу експертизу військового майна, техніки та озброєння, проте стороною обвинувачення неодноразово було відмовлено у призначенні та проведенні вказаної експертизи.

Органом досудового розслідування, під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було призначено та проведено судовим експертом ОСОБА_5 судову економічну експертизу №67 від 15.06.2017 року, однак сторона захисту вважає висновки експертизи № 67 від 15.06.2017 року необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Заявник вказував на те, що стороною захисту іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні було ініційовано проведення експертизи № 1041/08901 від 17 серпня 2017 року, і висновок якої не підтвердив висновки судового експерта ОСОБА_5 .

В зв`язку із зазначеним заявник вважаючи, що для проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідним є проведення експертизи, в зв`язку з чим просив слідчого суддю призначити у кримінальному провадженні № 0000439 від 21.11.2016 року комплексну судову-товарознавчу експертизу військового майна, техніки та озброєння, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз із залученням фахівців в області військового майна, техніки та озброєння. На вирішення експертів поставити наступні питання: 1. Яка вартість двигунів, поставлених Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» Міністерству оборони України по договору № 342/3/6/42 від 28.12.15 (34 двигуни В-46-6, 3 двигуни В-84), станом на 28.12.2015 року?; 2. Чи укомплектовано надані на дослідження двигуни, поставлені Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» Міністерству оборони України по договору № 342/3/6/42 від 28.12.15 (34 двигуни В-46-6, З двигуни В-84), відповідно до нормативно-технічної документації? В разі встановлення невідповідності або неукомплектованості, то зазначити у чому полягає неукомплектованість або невідповідність?; 3. Чи відповідає стан двигунів, поставлених Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» Міністерству оборони України по договору № 342/3/6/42 від 28Л2Л5 (34 двигуни В-46-6, 3 двигуни В-84 ), вимогам діючих стандартів, технічних умов)?; 5. Чи можна вважати двигуни, поставлені Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» Міністерству оборони України по договору № 342/3/6/42 від 28.12.15 (34 двигуни В-46-6, 3 двигуни В-84 ), такими, що були в експлуатації (у використанні), чи мали вони сліди ремонту?
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судому засіданні подане клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні та просив слідчого суддю про його задоволення.
Детектив НАБУ в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмові заперечення проти поданого клопотання в яких посилався на те, що питання, які адвокат хоче поставити на вирішення експерту, вже досліджені в ході досудового розслідування і проведення аналогічної експертизи. Також зазначав, що стороною захисту не було надано до суду доказів неможливості самостійно отримати та подати суду висновки експертів. В зв`язку із зазначеним, детектив зазначаючи, що подане клопотання є необґрунтованим та недоведеним, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 21 листопада 2016 року, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

14 липня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, в обґрунтування клопотання адвокатом зазначено те, що сторона захисту не погоджується з висновками судово-економічної експертизи, яка проведена у кримінальному провадженні № 0000439, оскільки стороною захисту іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні було зініційовано проведення експертизи № 1041/08901 від 17 серпня 2017 року, і висновок якої не підтвердив висновки судового експерта ОСОБА_5 . Вказував на те, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10, розтрата характеризується протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи користь іншої особи. Таким чином, адвокат вважає, що для визначення розміру матеріальної шкоди спричиненої державі в ході закупівлі вказаних агрегатів і запасних частин необхідним є проведення комплексної судово-товарознавчої експертизи військового майна, техніки та озброєння Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз із залученням фахівців в області військового майна. Також посилається на те, що свідчення свідків та документи не нададуть повно, всебічно та об`єктивно відповіді на поставлені ним питання. В зв`язку з чим просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 243 КПК України, сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Відповідно до ст. 244 КПК України у клопотанні сторони захисту про залучення експерта зазначається: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; експерт, якого необхідно залучити, або експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи; вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

До клопотання також додаються: копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; копії документів, які підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, що звернулася з клопотанням, доведе, що: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або на вирішення залученого стороною обвинувачення експерта були поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) вона не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

З приводу доводів викладених у клопотанні адвоката варто зазначити наступне.

Встановлено, що в ході досудового розслідування проведено судову автотоварознавчу експертизу двигунів, закуплених за договором від 28.12.2015 № 342/3/6/42, за результатами якої отримано висновок від 18.08.2016 № 9/271.

Крім того, отримано висновок судово-економічної експертизи від 15.06.2017 № 67.

Також вбачається, що під час здійснення досудового розслідування проведено комплексну судову автотехнічну, трасологічну та автотоварознавчу експертизу, в ході якої вирішено питання технічного стану та ринкової вартості двигунів, що поставлені за договором від 28.12.2015 № 342/3/6/42.

Вказані висновки повною мірою відповідають на всі питання, що порушені адвокатом в його неодноразових клопотаннях до органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, Господарським судом м. Києва у справі № 910/6573/17 за позовом МО України до ДП «ЛБТЗ» призначено комплексну судову- товарознавчу експертизу із залученням фахівців в області військового майна, техніки та озброєння, на вирішення якої вже поставлені питання, викладені у клопотанні.

Таким чином вбачається, що питання, які адвокат хоче поставити на вирішення експерту, вже досліджені в ході досудового розслідування і проведення аналогічної експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз в ході розгляду господарської справи.

Крім того слід зазначити, що сторона захисту уповноважена самостійно отримувати та подавати суду висновки експертів.

Так, заявником не було надано до суд належних доказів того, що сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Встановлено, що аналогічного змісту клопотання тричі були подані на розгляд слідчому судді адвокатом ОСОБА_6 , з аналогічними обґрунтуваннями. При розгляді по суті вказаних клопотань, слідчими суддями було відмовлено у задоволенні клопотань (справа №760/14786/17-к ухвала слідчого судді від 14. 08. 2017 року, справа № 760/16075/17 ухвала слідчого судді від 12. 09. 2017 року, справа № 760/16785/17 ухвала слідчого судді від 31. 10. 2017 року).

Зважаючи на викладене вище, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання про залучення експерта для проведення експертизи у кримінальному провадженні є необґрунтованим та не доведеним належними доказами, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 40, 93, 94, 101, 309 слідчий суддя, -
У х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1