Справа № 405/605/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та повернення тимчасово вилученого майна
ВСТАНОВИВ:
Потерпілізвернулися до Ленінського районного суду м. Кіровограда з вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначили, що у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0012505 від 08.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України
13 листопада 2017 року під час проведення огляду місця події та відповідно до протоколу огляду місця події з салону автомобіля було тимчасово вилучено речі, на які посилаються потерпілі.
23.01.2018 року потерпілі звернулися до СУ ГУНП в Кіровоградській область із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 13.11.2017 року із салону автомобіля Lexus LX570, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 у тому числі каркас цього автомобіля.
24 січня 2018 року потерпілим була надана постанова про відмову у задоволенні клопотання в повному обсязі.
Крім того, потерпілі зазначають, що з клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході огляду речі слідчий або прокурор не звертались а тому воно має бути негайно повернуте потерпілим, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Разом з тим, потерпілі в скарзі стверджують, що на сьогоднішній день всі слідчі дії, щодо вилученого автомобіля «Lexus LX» д.р.н. НОМЕР_1 та металевих предметів проведенні, а тому підстави для не повернення вилученого майна, потерпілим відсутні.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали, просили задовольнити, слідчий заперечив проти її задоволення.
Дослідивши матеріали скарги, з урахуванням наданих учасниками судового процесу пояснень, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0012505 від 08.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України
Постановами слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 24.01.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотань потерпілих ОСОБА_3 , представника ОСОБА_8 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення майна, яке було вилучено 13.11.2017 року в ході огляду місця події із салону автомобіля «Lexus LX», державний номер НОМЕР_1 у тому числі каркас згаданого автомобіля (а.с. 5 16).

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Разом з цим, потерпілими до матеріалів скарги не додано будь-яких доказів та в ході судового розгляду не доведено, що вилучені 13.11.2017 року в ході огляду речі мають статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Отже, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про: відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 303-307, 309 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та повернення тимчасово вилученого майна - відмовити повністю.
Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя ОСОБА_9