Справа №484/3476/17 26.10.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7
на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_7
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
У відношенні підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 12 грудня 2017 року.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Апелянти, наводячи аналогічні доводи, вважають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення не доведена.
Зазначають, що слідчим суддею в ухвалі зазначено, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який в ході допиту зазначив що затримував ОСОБА_7 із зброєю в руках. Проте, ніякої зброї у ОСОБА_7 вилучено не було, будь-яких доказів вилучення у останнього зброї ні слідчим ні прокурором не надано.
На думку апелянтів, слідчий суддя не прийняв до уваги пояснення, надані потерпілим ОСОБА_11 в судовому засіданні під час розгляду клопотання, що не ОСОБА_7 завдав йому удар в обличчя, та пояснення свідків ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , що ОСОБА_7 не завдавав удар ОСОБА_14 та не здійснював пострілів. Також не враховано протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 від 14.10.2017 р., де останній пояснював, що постріли здійснював не ОСОБА_7 , а невідома йому особа. Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що ні потерпілий ОСОБА_11 ні потерпілий ОСОБА_15 будь-яких претензій з приводу спричинення їм тілесних ушкоджень до ОСОБА_7 не мають.
Апелянти вважають, що слідчим та прокурором не надано доказів наявності ризиків того, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду.
На їх думку, також не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам. В ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявність ризиків сформульовано дуже загально та містить шаблонні фрази про тяжкість злочину, відсутність інвалідності та хронічних захворювань, які б перешкодили утриманню ОСОБА_7 під вартою.
Зазначають, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає в благополучній сім`ї разом з батьками та братами, є студентом денного факультету вищого навчального закладу, батько є інвалідом 2 групи та потребує трансплантації серця, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_15 будь-яких претензій з приводу подій, що відбувались 14.10.2017 ні до кого не мають.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 14.10.2017 р., близько 03:00 год., під час відпочинку у клубі «Манго», біля майданчику, що напроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись незначним приводом, діючи умисно із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, в оточенні множинної кількості інших відпочиваючих, ігноруючи елементарні правила поведінки, загальноприйняті норми суспільної моралі, безпідставно спровокувавши конфлікт з ОСОБА_11 , навмисно завдав йому удар кулаком в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження в області носа.
Після цього, під час втручання у вказану конфліктну ситуацію ОСОБА_15 , який хотів завадити розвитку бійки, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел демонстративно зневажаючи перед присутніми загальноприйнятими нормами поведінки, протиставляючи себе суспільству та загальноприйнятим нормам моралі, діючи з особливою зухвалістю у присутності множинної кількості відпочиваючих осіб, дістав з-під куртки невстановлений слідством предмет, зовні схожий на пістолет травматичної дії, та здійснив з нього три прицільні постріли в ОСОБА_15 , чим спричинив останньому три вогнепальні поранення в область передньої черевної стінки, паху та правої голені, після чого злочинні дії з боку ОСОБА_7 були припинені на місці події працівниками патрульної поліції Южноукраїнського ВП.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явне неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуваннях предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтував необхідністю запобігання підозрюваному спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, є обґрунтованою.
Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, що досудове розслідування не закінчилось, а також наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, та вважав доведеним наявність наступних ризиків: можливість підозрюваного переховуватись від суду з метою уникнення покарання, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, потерпілий ОСОБА_11 та свідки, які допитані під час розгляду клопотання, стверджували, що ОСОБА_7 не причетний до вчинення злочину, в якому його підозрюють.
Так, потерпілий ОСОБА_11 змінив свої пояснення, надані слідчому, та пояснив, що ОСОБА_7 не завдавав йому удару в обличчя.
Свідок ОСОБА_12 , який є близьким другом підозрюваного, пояснив, що вночі 14.10.2017 р. він перебував разом із ОСОБА_7 та останній жодного тілесного ушкодження ОСОБА_11 не завдав, не здійснював постріли в потерпілого ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_13 також змінила свої пояснення, надані слідчому, та вказала, що не бачила особу, який завдав удар ОСОБА_11 .
Крім того, захисником надані письмові пояснення потерпілого ОСОБА_15 від 14.10.2017 р., які суперечать його ж поясненням, наданим працівникам поліції.
Проте, слідчий суддя, врахувавши наведені пояснення потерпілого та свідків під час розгляду клопотання, вірно зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, що інкримінують ОСОБА_7 , підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 , який вказав на ОСОБА_7 як на особу, що вчинила постріли в потерпілого ОСОБА_15 , а також показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , які приймали участь у затриманні ОСОБА_7 .
При цьому слідчий суддя правильно застосував практику Європейського суду з прав людини щодо стандарту доведення обґрунтованості підозри.
Мотивуючи рішення про наявність обгрунтованої підозри, слідчий суддя зазначила, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Отже, посилання захисників на відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, а за такого, і про безпідставність обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу, не є слушними.
Враховуючи обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя достатньо обґрунтував своє рішення, що запобігти вказаним ризикам можливо шляхом обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 194 КПК України.
Тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Хоча підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з батьками та братами, є студентом, його батьки хворіють, але наявність цих обставин не зменшують встановлені ризики з огляду на обставини кримінального провадження та наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просять апелянти.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3