АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/791/708/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
адвоката : ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Виборгського району Ленінградської області Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.03.2015 р. Дніпровським районним судом м. Херсона за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 24 лютого 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі .
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.03.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі з поміщенням для відбування покарання до кримінально- виконавчої установи закритого типу.
Початок строку відбування покарання обчислено з 10.11.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.11.2016 року по 24.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у тому, що він 08.10.2016 року близько 21.30 год. знаходячись на розі вулиці Леніна та провулку Дори Любарської в м. Херсоні, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно повторно, з корисливих мотивів, із погрозою застосування до потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в висловлюванні наміру спричинення йому тілесних ушкоджень та розмахуванні рукою перед обличчям ОСОБА_9 , відкрито шляхом ривку з руки потерпілого заволодів майном, що належить останньому, а саме мобільним телефоном марки «Samsung» модель «GT - S5302», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №885-МТ від 21.11.2016 р. становить 500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.
Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить змінити вирок суду в частині призначення покарання, яке є надмірно суровим, та призначити покарання за ст. 71 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Вказує, що суд безпідставно не врахував дані про його особу, зокрема характеристику з місця проживання, визнання вини та щире каяття, наявність постійної роботи, малолітньої дитини на утриманні, внаслідок чого призначив надмірно суворе покарання .
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали заявлені апеляційні вимоги, думку прокурора, який вказав на необґрунтованість доводів апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ст. 186 ч. 2 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються, а тому вирок переглядається в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги в частині призначеного покарання.
Доводи обвинуваченого щодо несправедливості призначеного йому покарання внаслідок надмірної суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вбачається, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого який характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, повне визнання вини .
Обставин, що обтяжують покарання суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Саме ці обставини, які підлягають врахуванню при призначені покарання і дали суду підстави для призначення покарання у розмірі мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, а тому не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання як за ст. 186 ч 2 КК України та і за сукупністю вироків несправедливим через його суворість, як про те вказує в апеляційній скарзі обвинувачений.
Із матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого не встановлено обставин, які дали б законні підстави для пом`якшення призначеного покарання, як про те просить апелянт.
Як видно ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого корисливого злочину, і знову вчинив злочин у період іспитового строку, що характеризує його як особу, схильну до скоєння правопорушень, за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо.
Доказів наявності у нього на утриманні неповнолітніх дітей матеріали провадження не містять, не додано таких доказів і до апеляційної скарги.
Наявність постійної роботи на час скоєння злочину не можна визнати підставою для пом`якшення покарання.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає положенням ст. 50, 65 та 71 КК України і на думку колегії суддів, є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
На підставі наведеного апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання на підставі акту про амністію з огляду на наявність у нього дітей віком до 18 років, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням та до закінчення визнаного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Як видно із вироку ОСОБА_8 в період іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.03.2015 року вчинив умисний тяжкий злочин , передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, доказів наявності у нього дітей віком до 18 років обвинувачений не надав і відповідно до нього не можуть бути застосовані положення ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році
Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 10 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ , а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 31.10.2017 року

Суддя: ОСОБА_2