Справа № 725/4072/15-к
Провадження № 1-кп/727/65/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження №0000337 від 23 лютого 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.1 КК України, В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 , в невстановленому органом досудового розслідування місці і час умисно, протиправно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено субітекс, який з метою подальшого незаконного збуту, зберігав безпосередньо при собі до 04.06.2015 року і в цей день 04.6.2015р. о 19.35 год. в ході проведення оперативної закупівлі, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , за заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 550 гривень, умисно, незаконно збув «покупцю» ОСОБА_9 , паперовий згорток, у якому знаходився уламок таблетки білого кольору, що згідно висновку експерта № 284-Х від 22.06.2015 містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін; маса якого становить 0,0047 г.

Будучи допитаним в порядку вимог ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав свою вину в скоєнні злочину передбаченому ст. 307 ч.1 КПК України, суду надав показання про те, що «покупець» ОСОБА_10 , він же, - його знайомий ОСОБА_11 співпрацював з правоохоронними органами, його дії є такими, що підбурені працівниками поліції та пояснив, що останній деякий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі проживав у них вдома, позичав у його дружини та в нього кошти і завжди провокував на те, щоб він йому дістав наркотичний засіб так як в нього були «ломки». Він відмовлявся від пропозицій, однак після чергового дзвінка ОСОБА_12 , він погодився з ним зустрітися, вважав, що при зустрічі останній віддасть йому кошти і коли їхав на зустріч в маршрутці йому зателефонувала дружина і він їй сказав на зустріч ким їде, на що остання попросила нагадати ОСОБА_12 про борги. Приїхавши на місце він деякий час прочекав, а потім побачив ОСОБА_12 , вони пили пиво і про щось розмовляли, розмови точно не пам`ятав, говорили про гроші, оскільки він був винен йому біля двох тисяч грн. В показах зазначив, що після зустрічі з ОСОБА_12 його було затримано працівниками міліції, його посадили в машину, спочатку возили по місту, а потім повезли на АДРЕСА_1 де він проживав і де було проведено обшук, а при його особистому огляді з кишені його штанів працівники міліції вилучили 20 грн. Пояснити, яким чином купюра в 20 грн. задіяна в оперативній закупці опинилася в нього не зміг, вважав її підкинутою. Не заперечував, що обшук у його помешканні проводився за участі понятих. Заперечив зустріч з покупцем ОСОБА_10 в районі вулиці Руської м. Чернівці і отримання від останнього грошових коштів в сумі 550 грн. Пояснив, що ОСОБА_11 , він же « ОСОБА_10 » помер, а тому показів надавати в суді не міг фізично, голоси останнього на його думку різні; вважав, що злочин відносно нього є провокацією; в судових дебатах заперечував свою причетність до вчиненого і просив його по суду визнати не винуватим за пред`явленим обвинуваченням ч. 1 ст. 307 КК України.

Заперечення своєї причетності до незаконного збуту наркотичного засобу обвинуваченим ОСОБА_8 суд розцінює, як обрану останнім лінію захисту і бажання уникнути покарання за скоєне і таким, що спростовується наданими на дослідження стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, - показаннями наданими в судовому засіданні ОСОБА_9 , відомості про особу якого було змінено (постанова слідчого від 05.02.2015р. т.1 а.с. 147), допитаного в режимі відео конференції згідно ухвали суду, з іншого приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівців із зміною голосу, за яких його неможливо впізнати, який під присягою суду надав показання про те, що він знайомий із обвинуваченим ОСОБА_8 , зустрічався раніше з ним, в основному на вул. Руській м. Чернівці. Пояснив, що він знав про те, що ОСОБА_8 вживає наркотичні засоби і раніше в нього купував субітекс; добровільно погодився на проведення оперативної закупівлі по виявленню інформації щодо збуту останнім наркотичних речовин та після його огляду працівниками міліції і наданням йому грошових коштів, в сумі біля 550- 600 грн.; він передзвонив ОСОБА_8 і домовився про зустріч і при зустрічі з останнім на вул. Руській м. Чернівці передав ОСОБА_13 гроші, а згодом в районі ТЦ «Колос» по вул. героїв Майдану м. Чернівці отримав від останнього наркотичний засіб субітекс, який віддав працівникам міліції; не заперечував у наданих суду поясненнях, що бачив приходячи додому до ОСОБА_14 його дружину і дітей. В наданих суду показах про те, що він і ОСОБА_15 одна особа повністю заперечив; пояснив, що взагалі таку особу, як ОСОБА_16 не знав і не знає.

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаним в судовому засіданні під присягою, надав покази про те, що являється оперуповноваженим і по отриманій оперативній інформації був з іншими оперуповноваженими в складі приймав участь по кількох оперативних закупках, які були погоджені в установленому законом порядку, він виносив процесуальні документи і з іншими оперативними працівниками виїздив на вулицю Руську в м. Чернівці, де проживають родичі ОСОБА_8 та був на АДРЕСА_1 ; в його присутності «покупцю» були передані грошові кошти на придбання наркотичного засобу. Також пояснив, що неподалік магазину Колос по вул. героїв Майдану м. Чернівці ОСОБА_8 було передано «покупцю» наркотичний засіб.

Будучи допитаним під присягою, в засіданні свідок ОСОБА_18 надав суду показання про те, що 04.06.2015 року він приймав участь у проведенні особистого обшуку ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , під час якого в кишені штанів обвинуваченого було виявлено 20 грн., які були задіяні в проведенні оперативної закупівлі, яким номіналом була грошова купюра не пам`ятав за збігом тривалості часу.

Свідок ОСОБА_19 під присягою в залі суду нажав покази про те, що на початку червня 2015 року приймав участь у проведенні огляду «покупця». Після огляду «покупця» привезли до дитячого садочку по вул. Руській м. Чернівці, де на той час знаходився чоловік молодого віку, в особі якого в засіданні впізнав обвинуваченого та відповідно якому «покупцем» Федецьким, прізвище якого змінено було передано грошові кошти в сумі 600 грн. різними купюрами по 200, 100, 50, 20 і 10 грн. Також пояснив, що приймав участь і при передачі наркотичного засобу субітексу, біля магазину «Колос» по вул. героїв Майдану м. Чернівці, після отримання якого «покупець» його їм передав.

Аналогічні показання надав в судовому засіданні під присягою і свідок ОСОБА_20 пояснивши, що в першій половині червня місяця 2015 року він як оперативний правник правоохоронних органів приймав участь в добровільній видачі наркотичного засобу «покупцем» і відповідно у проведенні обшуку в житлі по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , в штанах якого при особистому огляді було виявлено 20 грн. однією купюрою, що була задіяна в оперативній закупівлі. Крім наведеного, в наданих суду показах зазначив, що в ході проведеної санкціонованої оперативної закупівлі, бачив як «покупець» біля магазину «Колос», що по вул. героїв Майдану м. Чернівці зустрівся з ОСОБА_8 , і останній йому щось передав та відповідно, під час добровільної видачі, у присутності понятих, було вилучено уламки таблеток білого кольору.

Свідок ОСОБА_21 під присягою в судовому засіданні надав показання що був запрошений в кінці травня чи на початку червня 2015 року правниками правоохоронних органів в якості понятого і ще з іншим понятим був присутній при огляді грошових коштів, які видавалися для проведення оперативної закупівлі, як їм було пояснено та після закінчення підписував протокол, зауважень до даних в нього відображених ні у кого не було і в нього також; в судовому засіданні при пред`яленні протоколу підтвердив в ньому свій підпис, як такий що ним здійснений та вказував що купюри були різні і по 200 і по 100, 50 та 20 грн.

Аналогічні покази надав в судовому засіданні і свідок ОСОБА_22 .

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, під присягою - ОСОБА_23 надав показання про те, що приймав участь у добровільній видачі наркотичного засобу «покупцем»; йому як понятому, при проведенні слідчої дії було пред`явлено наркотичний засіб у виді таблетки і грошові кошти, які видавалися «покупцем», він бачив особу покупця; йому працівники міліції пояснили, що згідно закону була здійснена оперативна закупка по вул. героїв Майдану в м. Чернівці.

В судовому засіданні, під присягою свідок ОСОБА_24 надав показання про те, що дати не пам`ятає, на початку червня місяці 2015 року його було запрошено працівниками міліції бути понятим при видачі наркотичного засобу. Все відбувалося в районі вулиці героїв Майдану м. Чернівці; він підійшов до машини де стояв чи сидів в машині, точно не пам`ятає молодий чоловік, в особі якого впізнав в засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , який давав пояснення працівникам міліції. Не заперечував в показах що підписував протокол, підпис в якому визнав як такий що йому належить.

Крім наведеного, судом були безпосередньо досліджені надані стороною обвинувачення письмові докази, зокрема: - протокол огляду грошей з фото таблицею (т.1 а.с. 121, 122), у якому зафіксовано огляд грошових коштів в загальній сумі 600 грн. купюрами різного номіналу; серед яких оглянута і купюра, номіналом 20 грн. (серії ММ 0289738), яка була вилучена 04.06.2015 року у присутності понятих під час санкціонованого на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.с. 110) обшуку і особистого огляду по АДРЕСА_1 в помешканні ОСОБА_8 (т.1 а.с. 111 - 113).

- протокол добровільної видачі від 04.06.2015 р. (т.1 а.с.124), складений в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 68, згідно якого, покупець ОСОБА_9 у присутності понятих добровільно видав паперовий згорток з уламком таблеток білого кольору і повернув 50 грн., які залишилися незадіяними для проведення оперативної закупівлі. Також з дослідженого протоколу вбачається, що ОСОБА_9 паперовий згорток з уламком білого кольору придбав о 19 год. 30 хв. у ОСОБА_8 біля будинку по АДРЕСА_2 за грошові кошти в сумі 550 грн.

- протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 04.06.2015 року (розсекреченого в установленому законом порядку), відповідно в якому викладено обставини за яких відбувся збут наркотичного засобу ОСОБА_8 покупцю ОСОБА_9 (т.1 а.с. 128 -129), який увесь цей час перебував під візуальним спостереженням працівників міліції.

З дослідженого в засіданні відео запису зустрічі «покупця» ОСОБА_9 з ОСОБА_8 04.06.2015 року чітко спостерігається, як ОСОБА_9 передає грошові кошти ОСОБА_8 та під час розмови між собою, ОСОБА_8 говорить про те, що в разі, якщо нічого не вийде, то покупець зможе забрати гроші. Чітко також прослідковуються обставини за яких, ОСОБА_8 домовляється по мобільному телефону про придбання «ески» - наркотичного засобу субітекс як це пояснив ОСОБА_8 . Через деякий час, «закупщик» ОСОБА_9 направляється на зустріч із ОСОБА_8 по вул. героїв Майдану, м. Чернівці (т. 1 а.с. 131 134).

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних цифрових систем), розсекречені в установленому законом порядку (т.1 а.с. 136) та стенограмою запису телефонних розмов ОСОБА_8 невстановленою особою; під час прослуховування звукозапису в засіданні встановлено, що починаючи з 15.19 год. по 16.53 год. ОСОБА_8 по телефону веде розмову з невідомою особою про придбання субітексу, так званої «ески». Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 дану розмову він здійснював із свого мобільного телефону за місцем проживання - АДРЕСА_1 у присутності дітей, по догляду за якими на той час залишився вдома. Даною стенограмою також стверджується проведення телефонної розмови ОСОБА_8 починаючи з 18:29 год. з невідомою особою про зустріч; крім цього, з дослідженого запису розмови (т.1 а.с. 142) із цивільною дружиною ОСОБА_25 - ОСОБА_8 останній повідомляє про зустріч біля ТРЦ «Формаркет» із особою на ім.»я ОСОБА_26 , яка йому щось винна, а також повідомив, що зустрічається і з ОСОБА_27 , після чого, йому ОСОБА_8 . ОСОБА_25 нагадує забрати в останнього борг в сумі 20 грн. Саме про наявність того, що хлопець на ім.»я ОСОБА_28 , знайомий ОСОБА_8 винен був ОСОБА_25 грошові кошти які брав в борг, остання повідомила в показах наданих суду під присягою, зазначивши також і про те, що дійсно зранку 04.06. 2015 року вона залишала дітей на ОСОБА_14 з яким проживає в цивільних шлюбних відносинах, має з ним двоє дітей; про те, щоби ОСОБА_8 займався купівлею і продажем наркотичних засобів не знала, а те, що можливо вживає наркотики здогадувалася.

- протокол огляду покупця від 04.06. 2015 року (т. 1 а.с. 123) з якого вбачається, що у покупця ОСОБА_10 в його одязі і взутті сторонніх предметів не виявлено, останньому було видано для оперативної закупівлі гроші в сумі 600 грн. різними купюрами, а саме по 200 грн.; 100 грн., 50 грн., 20 грн. і 10 грн. Серед вказаних грошових купюр наявною значиться купюра - 20 грн. серії ММ 0289738, яка була знайдена і вилучена у ОСОБА_8 , що на думку суду узгоджується з вищенаведеним доказом, а також і з - протоколом обшуку від 04.06.2015, згідно якого в цей же день у період часу з 21 год. 20 хв. до 21 год. 50 хв. за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого, у шафі однієї з кімнат було виявлено 2 сім картки МТС, половину сім картки МТС, сім картку «Київстар» та мобільний телефон «Нокіа». При цьому, в ході особистого огляду у ОСОБА_8 було виявлено купюру номіналом 20 грн. серії ММ 0289738.

- висновок експерта № 284 Х від 22.06.2015 року, свідчить про те, що виданий 04.06.2015 року покупцем ОСОБА_9 уламок таблетки білого кольору містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, масою 0,0047 г. (т.1 а.с. 160 163), який не відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.

Отже, суд провівши судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення (зміненого у порядку вимог ст. 338, 341 КПК України 02.02.2016 року т.2 а.с. 155 -158), дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, вважає, що вищенаведені докази підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 ч.1 КК України.

Дії обвинуваченого судом вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному і узгоджуються між собою. За таких обставин, суд розцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання своєї вини за ч. 1 ст. 307 КК України, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення за даною нормою закону, оскільки, під незаконним збутом наркотичних засобів, законодавець чітко визначив будь-які оплатні чи безоплатні форми реалізації наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів всупереч вимогам законодавства (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика). Незаконний збут передбачає відчуження цих засобів або речовин іншій особі, яка може розпоряджатися ними (або їх частиною) як своїм майном. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і метою збуту….про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів може свідчити і відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби.

Отже, доводи захисника в інтересах ОСОБА_8 і самого обвинуваченого про порушення допущені під час проведення досудового слідства, зокрема не внесення до ЄРДР даних щодо зайняття ОСОБА_8 незаконним збутом наркотичної речовини та порушенням його права на захист - спростовуються дослідженим в засіданні витягом з кримінального провадження, зокрема за № 0000802 від 04.06.2015 року з попередньою правовою кваліфікацією ст. 307 ч.2 КК України відносно обставин того, що 04.06. 2017 року біля 19.35 год співробітниками ВБНОН УМВС України в Чернівецькій області в рамках кримінального провадження було проведено оперативну закупку наркотичного засобу під час якої ОСОБА_8 , 1981 р.н. збув гр.. ОСОБА_9 паперовий згорток в якому знаходився уламок таблетки білого кольору за гроші в сумі 550 грн. (т. 1 а.с. 115). Відповідно до постанови слідчого (т.1 а.с. 179), матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000337 та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000802 були об`єднані в одне провадження під № 0000337.

Крім наведеного, судом звертається увага, що згідно дослідженою постанови № 2135 (т.1 а.с. 126,127) в рамках наведеного вище кримінального провадження під № 0000337 на проведення оперативного контролю за вчинення злочину, ознаки якого вбачалися на той час і діях ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 307 КК України, остання була винесена старшим прокурором прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_29 і виконання постанови доручено слідчому ОСОБА_30 .

Проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи (ст. 223, 246, 250 КПК України).

Зважаючи на те, що контроль за вчиненням злочину відноситься до негласних слідчих (розшукових) дій, застосуванню підлягають положення параграфу 1 глави 21 «Загальні положення про негласні слідчі дії» КПК України. Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, що встановлено ч.4 ст.246 КПК України.

Проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ, що визначено ч.6 цієї ж статті. Тобто, оперативна закупка наркотичних засобів може проводитись лише у разі внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за постановою прокурора, уповноваженою на те особою - слідчим або оперативним працівником лише при наявності відповідного доручення на це слідчого.

Відповідно до ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки:… 3) стенограми, аудіо -, відеозапис процесуальної дії.

Саме з досліджених вище стенограм (на підставі ухвал суду, відповідно за № 912 № 909 та згідно протоколів, а саме за № 53/1878, за № 53/1880, розсекречених в установленому законом порядку від 10.06. 2015 року), із застосування оптичного носія ДВД Р № 121; № 122, було зафіксовано розмову ОСОБА_8 з «покупцем» та невстановленими особами (т.1 а.с. 131 134; а.с. 136 142).

Доводи сторони захисту в частині того, що не було з`ясовано, чому саме покупцю Федецькому (за легендованим прізвищем) було доручено проведення оперативної закупівлі в ході оперативних заходів працівниками міліції, вказуючи на те, що з боку працівників міліції мала місце провокація, спростовуються як показаннями самого обвинуваченого, такі і показами свідка ОСОБА_9 , допитаного в засіданні, у порядку вимог ч. 9 ст. 352 КПК України, який в режимі відеозв`язку з іншого приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці, при встановленні його особи судовим розпорядником уповноваженим і яким має певний допуск до документів і перевірки осіб, на підставі наказу по суду, за даними оперативно-розшукової справи відповідно до положень ст. 9 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", при роз`ясенні свідку його прав і обов`язків, попередження про кримінальну відповідальність за ст.ст. 184, 185 КК України та приведення його до присяги, пояснив, що дійсно ОСОБА_8 знає і в стосунках з останнім вони не «ворогували», він приходив додому до обвинуваченого; як пояснив свідок, він добровільно надав свою згоду на участь у проведенні оперативних заходів а саме оперативну закупівлю наркотичної речовини субітексу в ОСОБА_8 і до цих його дій ніхто не примушував і не провокував. Дані показання узгоджуються і з показами свідків, відповідно, ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , які під присягою пояснили, що покупець ОСОБА_10 , прізвище якого було змінено добровільно погодився на проведення оперативної закупівлі з метою перевірки оперативних даних щодо збуту ОСОБА_8 наркотичних засобів; зокрема, свідки відповідно пояснили, що у їх присутності у встановленому законом порядку, був оглянутий покупець, в останньої при огляді в його одязі і взутті сторонніх предметів виявлено не було, (в тому числі і наркотичних засобів, грошових коштів), що вбачається з акту огляду покупця (т.1 а.с. 123) та покупцю ОСОБА_10 було для оперативної закупівлі надано гроші в сумі 600 грн., що також видно з дослідженого протоколу. При цьому, посилання захисника на те, що купюри які видавалися покупцю і які поверталися покупцем були різними спростовуються протоколом добровільної видачі від 04.06. 2015 року (т.1 а.с. 124), який свідчить, що покупець ОСОБА_10 повернув гроші в сумі 50 грн. виданих їй раніше працівниками міліції. Також при дачі показів в судовому засіданні, свідок ОСОБА_10 , голос якого було змінено, пояснив на запитання саме сторони захисту, що не являється особою на прізвище ОСОБА_15 і особу із таким прізвищем взагалі не знає.

Частиною 1 ст. 89 КПК вказується, що питання допустимості доказів вирішуються під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення. Оцінку доказів як неприпустимого, суд вправі зробити по закінченні дослідження всіх доказів у нарадчій кімнаті, куди він видаляється для постанови вироку. У цьому випадку оцінка судом доказів викладається у вироку.

А тому, доводи сторони захисту - обвинуваченого про визнання неналежними і недопустимими доказами, зокрема наведених вище, виходячи з установлених в засіданні обставин, показів свідків та вищенаведених вимог закону, суд вважає, слід залишити без задоволення.

Щодо спростування доводів сторони захисту про порушення права ОСОБА_8 на захист, судом звертається увага на те, що останньому були роз`ясенні його права і обво`язки, про що свідчить власноручно здійснений підпис пам`ятки ( т.1 а.с. 181, 182, 217, 218) та згідно постанови слідчого від 01.07. 2015 року дол. Участі в справі було допущено захисника ( т.1 а.с. 189 194) за укладеним договором на надання правової допомоги; сторону захисту було ознайомлено з вимогами ст. 290 КПК України (т.1 а.с. 248) і при цьому, після оголошеної ОСОБА_8 остаточної підозри (т.1.а.с. 219), будь яких клопотань на порушення вимог закону по проведенню досудового розслідування та на дії слідчого стороною захисту не заявлялося, що вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 20.07. 2015 року (т. 1 а.с. 251,252).

Судом в засіданні було роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні.

При постановленні вироку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності.

Відповідно до ст.ст. 8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який…встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вимогами Конвенції про захист прав людини та основних свобод не заборонено використовувати на стадії попереднього розслідування такі джерела, як анонімні інформатори, якщо це виправдано характером злочину. Використання надалі таких джерел інформації судом для обгрунтування обвинувального вироку буде правомірним, коли є належні й достатні гарантії недопущення зловживань, зокрема коли встановлена чітка та прозора процедура надання дозволу на застосування таких оперативно-розшукових заходів, їх здійснення та контролю за цими діями (рішення у справі «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 р.; рішення від 6 вересня 1978 р. у справі «Клаас та інші проти Німеччини»). Аналізом практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», рішення (ухвала) від 7 вересня 2008р. в справі «Юрофінаком» проти Франції») підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо (рішення у справі Баннікова проти Росії; рішення у справі Веселов та інші проти Росії ).

З показань свідка ОСОБА_9 , допитаного в порядку вимог ч. 9 ст. 352 КПК України, видно, що він не діяла за вказівкою працівників ВБНОН ГУМВС України в Чернівецькій області, а добровільно погодився на участь в оперативній закупці щодо ОСОБА_8 , що приводить суд до висновку про відсутність підбурювання ОСОБА_9 , а за доводами обвинуваченого ОСОБА_31 до вчинення злочину з боку працівників правоохоронних органів. Доказів щодо впливу і на обвинуваченого та схиляння його до вчинення злочину, стороною захисту суду не надано, як і не зазначено доказів того, що покупець ОСОБА_9 і ОСОБА_15 є однією і тією ж особою.

Доводи обвинуваченого відносно того, що органом досудового розслідування не було з`ясовано походження наркотичного засобу у вигляді субітексу і його збуту «покупцю» ОСОБА_9 спростовуються самим пред`явленим ОСОБА_8 обвинуваченням, зокрема, з якого чітко вбачається, що останній протиправно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - субітекс, який з метою подальшого незаконного збуту, зберігав безпосередньо при собі до 04.06.2015 року і в цей день біля 19.35 год. в ході проведення оперативної закупівлі, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , за заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 550 гривень, незаконно збув вказаний наркотичний засіб. Те, що ОСОБА_9 видав працівникам міліції саме наркотичний засіб таблеткиу (уламок) білого кольору, підтверджено висновком судової експертизи № 284-Х від 22.06. 2015 року (т.1 а.с. 160), проведеної судової експертизи наркотичних засобів, засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з якого вбачається, що надана на дослідження таблетка містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, маса якого становить 0.0047г. і який не відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів та речовим доказом (постанова слідчого від 22.06.2015 року т.1 а.с. 164).

Крім наведеного, відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності від 30.11.2001 р. - далі Інструкція), для проведення оперативної закупки використовуються грошові кошти МВС, СБУ, ДПА їх отримання та використання здійснюється у відповідності з відомчими нормативними актами.

Згідно досліджених в судовому засіданні даних (т. 2 а.с. 97) відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Чернівецькій області від 29.09. 2015 року, зазначено, що для проведення оперативних закупок в рамках кримінального провадження № 0000337 від 23.02. 2015 року використовувалися бюджетні кошти в сумі 1250 грн., отримані в підзвіт у відділі фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Чернівецькій області у жовтні 2014 року.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Крім наведеного, судом не встановлено і стороною захисту не представлено суду будь яких доказів щодо наявного в обвинуваченого ОСОБА_8 на час вчинення вищенаведеного злочину «алібі» і не причетності його до вчинення кримінального правопорушення інкримінуємого за ч. 1 ст. 307 КК України; також не надано стороною захисту будь яких підтверджуючих доказів, копій рішень судів відносно того, що під час проведення досудового слідства було порушено право ОСОБА_8 на захист; здійснення на останнього фізичного чи психологічного тиску працівниками міліції, слідчим, а отже, суд не визнання своєї винуватості за ч. 1 ст. 307 КК України обвинуваченого розцінює, як обрану ним лінію захисту і бажання уникнути кримінального покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65ч.3 КК України ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують і помякшують його покарання.

Згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, за ч. 1 ст. 307 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом враховується не визнання винуватості за пред`явленим обвинуваченням, відсутність шкоди, сприяння розкриттю злочину, ОСОБА_8 надавав в ході досудового розслідування покази, що ним було підтверджено в судовому засіданні. Крім цього, судом як пом`яшуючі обставини покарання ОСОБА_8 береться до уваги незадовільний стан його здоров`я, наявність на утриманні двох дітей.

Обставин, в силу вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, суд із врахуванням наведеного, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, а саме, відсутність шкоди, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, який створив сім`ю, хоча і проживає в цивільному шлюбі на утриманні має двоє малолітніх дітей, що як ним так і допитаним в суді свідком ОСОБА_25 було визнано батьківство обвинуваченого відносно дітей, а також приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; невеликий обсяг збутого наркотичного засобу, а також те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з обігом наркотичних засобів, в тому числі за аналогічні кримінальні правопорушення та відповідно адміністративні правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів (ст. 44 КУпАП), хоча і притягувався до відповідальності за інший злочин; те, що ОСОБА_8 є особою, яка зловживала наркотичними речовинами, з 2007 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом вживання опії дів та канабіноідів зі шкодою для здоров`я; крім цього, враховуючи той факт, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що обвинуваченому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, лише по епізоду, який вчинений під контролем працівників міліції, при невстановлених слідством обставинах, придбання ОСОБА_8 наркотичних засобів, обвинувачення в суді відносно останнього було змінено, вважає, що наведене істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та на думку суду, вказані обставини свідчать про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції ст. 307 ч.1 КК України.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , з врахуванням вищенаведеного, на думку суду є такими, що відповідають принципу необхідності й достатності, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини і відсутність обтяжуючих обставини його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_32 можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Так, ст. 75 КК України передбачено, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Застосовуючи звільнення від відбування покарання з випробовуванням відносно ОСОБА_8 суд враховує індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який на думку суду наближений до мінімального ступеня тяжкості, оскільки останній збув наркотичний засіб одній особі, при цьому інших фактів збуту наркотичних засобів обвинуваченим слідством не доведено, наркотичний засіб, який збув ОСОБА_8 не відносяться до особливо небезпечних, а відносяться до наркотичних засобів обіг яких обмежено, наркотичні засоби за пред`явленим ОСОБА_8 обвинуваченням не придбавалися регулярно. Крім того, суд виходить із критеріїв оцінки самої особи обвинуваченого, а саме вживання ОСОБА_8 наркотичних засобів, що ним не заперечувалося, його незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з цим (т.1 а.с. 235); умови його життя і побуту, а саме наявність постійного зареєстрованого місця проживання, створення молодої сім`ї; наявність на утриманні малолітніх дітей, відсутність негативних характеристик з місця проживання, працездатності обвинуваченого пор найму, відсутність перебування на психіатричному обліку (т.1 а.с. 233), з яких можливо зробити висновки, що обвинувачений не схильний до систематичного вчинення злочинів щодо незаконного обігу наркотичних засобів. Всі ці і наведені вище обставини свідчать на думку суду про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом також установлено, що згідно постанови від 06.09. 2013 року Долинянським районним судом ІваноФранківської області ОСОБА_8 , засудженого на підставі вироку від 25.11. 2010 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, було звільнено умовно достроково від подальшого відбування покарання на не відбутий термін один рік 8 місяців 28 днів. Крім цього, згідно постанови Коломийського міськрайонного суду ІваноФранківської області від 01.11. 2012 року засудженому ОСОБА_8 не відбуту частину покарання було замінено більш м`яким покаранням у вигляді 2 років 7 місяців 17 днів обмеження волі; а отже, вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати правила ст. 71 КК України і з урахуванням ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.11.2010 року, яку 01.11.2012 року замінено більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, строком на 2 роки 7 місяців 17 днів та 13.09.2013 року умовно-достроковим звільненням строком на 1 рік 08 місяців 28 днів.

Крім наведеного судом установлено, що на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.12. 2015 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним заходом - застави в сумі 30000 грн. та 21.03. 2016 року на підставі вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці, запобіжний захід у виді тримання під вартою було скасовано і звільнено ОСОБА_8 з під варти в залі суду негайно.

Згідно ухвали суду від 21.06. 2016 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області вироку від 21.03. 2016 року Першотравневого районного суду м. Чернівці відносно ОСОБА_8 було скасовано, з призначенням нового розгляду кримінального провадження за підсудністю у Шевченківському районному суді м. Чернівці. В подальшому до ОСОБА_8 запобіжний захід не було застосовано. Отже, суд вважає, що слід в строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати термін його перебування під вартою з 17.12. 2015 року по 21.03. 2016 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 17.12. 2015 року по 21.03. 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В поряду ст. 100 п.9 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів. Питання про судові витрати підлягають вирішенню, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарань, з урахуванням ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.11.2010 року та остаточно до відбування призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, засудженого ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього судом обов`язки, згідно пп. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України зокрема: - не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу районного сектору Чернівецького міського відділу з питань пробації Центрального західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, періодично з`являтися на реєстрацію до вказаного органу та повідомляти дану установу про зміну свого місця свого проживання і місця роботи.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 17.12. 2015 року по 21.03. 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Речовий доказ по кримінальному провадженню, згідно постанови слідчого наркотичні засоби уламок таблетки білого кольору бупренорфін масою 0.0047гр , який було передано на зберігання до камери схову речових доказів при ГУНП в Чернівецькі області - знищити;

Речові докази ДВД диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Купюру номіналом 20 грн. (серії ММ 0289738) вилучену в ОСОБА_8 передану на зберігання до філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» після набрання вироком чинності звернути в дохід держави.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 кошти в сумі 553.98 грн. на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи № 284-Х від 22.06. 2015 року (довідка про витрати т. 1 а.с. 159).

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає негайному врученню, в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України, прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1