УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

начальника відділу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла подання начальника Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про розгляд питання про можливість застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 7 вересня 2017 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ксаверове Смілянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 засудженого 11 травня 2017 року вироком Городищенського районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Покарання відбуває із 18 липня 2017 року.

встановив:

Начальник Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про можливість застосування до ОСОБА_5 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 7 вересня 2017 року.

Подання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_5 протягом встановленого судом іспитового строку правил відбування покарання не порушував, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, ОСОБА_5 отримав статус учасника бойових дій, а тому підпадає під дію ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 7 вересня 2017 року.

В судовому засіданні представник відділу пробації подання про звільнення ОСОБА_5 відповідно до ЗУ «Про амністію» підтримав.

Прокурор не заперечувала проти задоволення подання про звільнення ОСОБА_5 відповідно до ЗУ «Про амністію».

Засуджений просив звільнити його від покарання відповідно до ЗУ «Про амністію».

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання цим Законом чинності включно.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Статтею 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено звільнення від відбування покарання осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 28 квітня 2016 року ОСОБА_5 є учасником бойових дій.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, за який засуджено ОСОБА_5 є тяжким злочином.

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає, що подання начальника Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного основного покарання на підставі статті 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 7 вересня 2017 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 85 КК України, ст.ст.1, 10, 11, 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VІІІ від 22 грудня 2016, ст. ст. 3, 4, 5 Закону України «Про застосування амністії у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду від 11 травня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1