Справа № 461/6265/17
пр.№ 1-кс/464/1759/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2017 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність в.о. директора НАБУ щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за результатами заяви від 22.08.2017 року про вчинення суддею кримінального правопорушення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність в.о. директора НАБУ ОСОБА_4 та зобов`язати Львівське територіальне управління НАБУ внести відомості в ЄРДР за заявою від 22.08.2017 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 375, ч.3 ст.382 КК України суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 . В обґрунтування скарги покликається на те, що 22.08.2017 року звернувся із заявою до Львівського територіального управління НАБУ про вчинення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 375, ч.3 ст.382 КК України. У відповідь отримав лист в.о. директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 від 28.08.2017р., яким відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за вказаною заявою. Заявник вважає, що посадовою особою всупереч вимогам ст. 214 КПК України допущено бездіяльність при розгляді його заяви. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив таку задоволити з підстав, викладених у скарзі.

Представник центрального управління НАБУ в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд справи у відсутності представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся із заявою від 22.08.2017 року про вчинення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 375, ч.3 ст.382 КК України. Дана заява мотивована тим, що суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які полягали у тому, що маючи на розгляді скаргу щодо внесення в ЄРДР заяви про скоєння злочину керівником місцевої прокуратури №2 м.Львова, постановив завідомо незаконне рішення, якою залишив без розгляду дану скаргу.

Згідно листа в.о. директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 №21-006/30355 від 28.08.2017 року ОСОБА_3 повідомлено, що ч.5 ст. 216 КПК України визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких детективи Національного антикорупційного бюро України, здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354, 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 КК України, в тому числі за умови наявності визначеного суб`єкта та розміру предмета злочину або завданої ним шкоди. Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України, за результатами розгляду в межах компетенції заяви ОСОБА_3 , встановлено, що на даний час наявності ознак кримінальних правопорушень, підслідних Національному антикорупційному бюро України, не виявлено. Розгляд інших порушених у вказаному зверненні питань не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України. Роз`яснено, що за наявності підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарна скарга подається у письмовій формі до Вищої ради правосуддя відповідно до вимог статті 107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх.

Однак, слід зважати на те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв чи повідомлень, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне інснування доказів, що підтверджують реальність конкретної подїї злочину. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Пунктами 4, 5 частини 5 зазначеної статті передбачено, що до ЄРДР, крім іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 розділу І, п. 1.2., розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012, № 69 (чинного на дату подання заяви), до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, які повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Отже, за змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, обов`язковій реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність) вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно диспозиції частини першої статті 375 КК України підставою кримінальної відповідальності є постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови. Частина 2 ст.375 КК України передбачає ті самі дії, що спричинили тяжкі наслідки або вчинені з корисливих мотивів в інших особистих інтересах.

Верховний Суд України у постанові від 18.05.2015 в справі № 5-56-кс15 (в порядку ч. 1 ст. 445 КПК) зазначив, що поняття "неправосудне судове рішення" у поєднанні з вказівкою на "завідомість" його постановлення підкреслює цілеспрямований характер злочинних дій судді, його свідоме прагнення та бажання всупереч матеріальному чи процесуальному закону і (або) фактичним обставинам, встановленим у справі, постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя.

Разом з тим, заява про вчинення кримінальних правопорушень від 22.08.2017 не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214, взагалі, не містить об`єктивних даних, які б свідчили про складання, видачу слідчим суддею завідомо неправдивого офіційного документу чи/або внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, чи/або інше підроблення офіційного документу; індивідуальні ознаки таких документів та в чому полягає неправдивість внесених до них відомостей заявником не розкритті; не викладені обставини, виходячи з яких він дійшов висновку про неправосудність постановленої ухвали, а також, що такі дії спричинили тяжкі наслідки та вчиненні з корисливих мотивів у розумінні ч. 2 ст. 375 КК України, також в заяві ОСОБА_3 посилання на ч.2 ст.364, ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.382 КК України з приводу неправомірних дій судді, що полягали у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисне з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби та таке діяння спричинило тяжкі наслідки, а також зловживання впливом та умисне невиконання ухвали суду, що набрало законної сили або перешкоджання їх виконанню, незаконне збагачення та приховування злочинів, підставами вважати таку заяву саме про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а фактично вказана вище заява про злочин ОСОБА_3 за своєю суттю є непогодженням з ухвалою слідчого судді та не є заявою про кримінальне правопорушення, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст.11 КК України, через те відсутні підстави для реєстрації цієї скарги (заяви) у Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Разом з тим, досудове розслідування злочинів передбачених ст.ст.375, 382 КК України не належить до компенетенції детективів НАБУ.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає, оскільки подана ОСОБА_3 заява про вчинення кримінальних правопорушень не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
в задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність в.о. директора НАБУ щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за результатами заяви від 22.08.2017 року про вчинення суддею кримінального правопорушення відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1