Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/352/2018 Справа № 641/732/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002675 від 18.08.2013 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 16.08.2013 близько 18 год. 45 хв., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , у ході конфлікту, який стався на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин зі своєї сусідкою ОСОБА_4 , маючи злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно кинув у бік ОСОБА_4 фрагментом цеглини, якою потрапив в область правої руки, а потім наніс їй іншим фрагментом цеглини ще не менш 3-х ударів в область її правої і лівої руки, заподіявши їй синці на руках, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 12.09.2013 близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , у ході конфлікту, який виник на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин зі своєї сусідкою ОСОБА_4 , маючи злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 фрагментом шиферу не менш 2-х ударів в область її правої руки, заподіявши їй синці та садни на правому передпліччі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

01.02.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згода обвинуваченого на призначення даного покарання отримана. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, і у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та потерпіла у судовому засіданні вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просять цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просить вказану угоду про примирення з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 також повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим угоди про примирення, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Крім того, підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України відсутні, оскільки постановою старшого слідчого СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 від 12 березня 2013 року досудове розслідування було зупинено та оголошено підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, а постановою старшого слідчого СВ Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 від 29 січня 2018 року досудове розслідування щодо ОСОБА_5 відновлено.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 471, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 01 лютого 2018 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002675 від 18.08.2013 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: фрагмент шиферу трапецієподібної форми знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя - ОСОБА_1