Справа № 161/6960/17 Провадження №11-кп/773/420/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0002316 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2017 року, щодо останнього,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Вигуричі, Луцького району, Волинської області, житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, маючий на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючий, раніше несудимий, засуджений:

- за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, застосовано в ході досудового розслідування до ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, залишено попереднім у виді особистого зобов`язання з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
з`являтись на виклик до суду та не залишати без дозволу суду населений пункт у якому проживає м. Луцьк, Волинської області.
Строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 , постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання в частині взяття ОСОБА_7 під варту.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 , 27.05.2016 року, близько 12 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем, марки «Ауді А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Карпенка-Карого, у напрямку вул. Конякіна, що у м. Луцьку, Волинської області, неподалік буд. №4, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, всупереч вимогам п.п. 2.3 (б); 18.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво відносно руху автомобіля, марки «Ауді А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід потерпіла по справі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи за № 282, від 30.12.2016 року, отримала тілесні ушкодження, а саме: травматичний розрив передньої стінки сечового міхура, субкапсулярний розрив правої нирки та субкапсулярну гематому правої нирки, черезвертельний багато відламковий закритий перелом правого стегна із зміщенням, закритий перелом відламковий обох кісток лівої гомілки.
Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб, належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення так і в своєму клінічному перебігу і в даному випадку 20.07.2016 року викликали смерть потерпілої.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм обвинуваченим по справі ОСОБА_7 вимог, передбачених п.п. 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, за змістом яких:
для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі п.2.3.(б) ПДР;
водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека п. 18.1 ПДР.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений в поданій апеляційній скарзі не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, вважає, що вирок підлягає зміні, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі винного. Просить ухвалити рішення, яким вирок змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ч.1 ст.75 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.
В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник змінили апеляційної вимоги, просили застосувати щодо ОСОБА_7 п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

В поданих змінах до апеляційної скарги прокурор, змінивши апеляційні вимоги, просив вирок змінити, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, обвинуваченого, захисника та прокурора, які просили застосувати до ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році», представника потерпілого, який проти застосування щодо ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» не заперечував, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційних скарг щодо застосування положень ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочину, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, допустимість яких перевірив суд першої інстанції в судовому засіданні давши їм вірну оцінку і юридичну кваліфікацію, яка ніким не оспорюється.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку мають дітей, яким не виповнилось 18 років, щодо яких не позбавлені батьківських прав.
Таким чином в даному кримінальному провадженні наявні підстави застосування амністії до обвинуваченого та звільнення його від покарання.
Обмеження щодо застосування амністії до ОСОБА_7 , відсутні.
Згідно матеріалів справи, обвинувачений має дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно якої не позбавлений.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування, як основного, так і додаткового покарання згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2017 року, на підставі п. «В» ст. 1 ЗУ «Про Амністію у 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України п. В ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2017 року на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: