Ухвала
Іменем України
04 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 648/3284/17
провадження № 51-665 впс 17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду другої палати:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні подання голови Апеляційного суду Херсонської області про направлення матеріалів справи № 648/3284/17 за клопотанням захисника ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 з ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання та встановлені обставини
До Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України надійшли матеріали провадження за клопотанням захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , засудженого вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 грудня 2009 року за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Подання внесено на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року, якою встановлено, що засуджений ОСОБА_6 на момент подання його захисником клопотання про умовно-дострокове звільнення відбував покарання у Державній установі «Білозерська виправна колонія (№105)». Розгляд цього клопотання було призначено на 13 листопада 2017 року, однак у зв`язку із відпусткою судді відкладено на 30 листопада 2017 року. В день розгляду клопотання 30 листопада 2017 року до районного суду надійшло повідомлення з Державної установи «Білозерська виправна колонія» про те, що ОСОБА_6 20 листопада 2017 року був етапований для подальшого відбування покарання до Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» Львівської області. У зв`язку із цим суд постановив, що клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого повинен розглядати місцевий суд, у межах територіальної юрисдикції якого цей засуджений відбуває покарання.

З огляду на викладене, у поданні голови апеляційного суду ставиться питання про направлення Верховним Судом у порядку ч. 1 ст. 34 КПК України справи за територіальною підсудністю з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Мотиви суду

Питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого вирішується виключно статтею 34 КПК України, яка передбачає перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду.
Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 цієї норми закону питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 24 частини 1 цієї норми процесуального закону передбачено, що судовим провадженням є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яка включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Проте, у поданні голови апеляційного суду йдеться про визначення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України підсудності розгляду клопотання щодо умовно-дострокового звільнення особи, поданого у порядку статей 537-539 КПК України.

Вказаними нормами регулюється порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, та визначаються суди, до яких подається відповідне клопотання (подання). Зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Зміна підсудності розгляду таких клопотань чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена.

Встановивши, що клопотання захисника ОСОБА_5 не може бути розглянуто Білозерським районним судом Херсонської області, оскільки це би призвело до недотримання вимог п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд повинен був роз`яснити захиснику його право на звернення з клопотанням до суду за місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , а не порушувати питання про зміну підсудності розгляду цього клопотання.

Ці обставини залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що порушене у поданні голови апеляційного суду питання щодо направлення матеріалів провадження за клопотанням захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів не є предметом розгляду Верховного Суду. Отже, у задоволенні подання слід відмовити та повернути надані судом матеріали.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у задоволенні подання голови Апеляційного суду Херсонської області про направлення матеріалів справи № 648/3284/17 за клопотанням захисника ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 з ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3