Справа № 279/4790/17
номер провадження 1-в/279/579/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання засудженого ОСОБА_3 , 1965 року народження про умовно - дострокове звільнення від покарання, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просив звільнити його умовно - достроково від призначеного покарання, вказавши, що він виправився, змінив свої погляди на життя, являється інвалідом 3 групи, не має порушень режиму утримання, стягнень не має, має заохочення та не може працювати.

Представник Коростенської ВК №71, прокурор, засуджений в судове засідання не з`явились, повідомили про розгляд клопотання за їх відсутності. Прокурор та представник Коростенської ВК №71 проти задоволення клопотання заперечили, оскільки ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, що відповідно до положень ст.539 ч.4 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду. В зв`язку з цим, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.04.2011 року ОСОБА_3 засуджений за ст.187 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 26.02.2016 року ОСОБА_3 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув"язнення з 11.01.2011 року по 14.07.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, каяття з приводу вчиненого не проявляє.

13.07.2016 року матеріали щодо засудженого ОСОБА_3 були предметом розгляду спільного засідання комісії Коростенської ВК-71 та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі з питань його умовно-дострокового звільнення, та за результатами комісія вирішила: не направляти матеріали в суд з питання умовно-дострокового звільнення, так як не довів своє виправлення. Рішення було прийнято одноголосно. Крім того, дане питання було предметом і судового розгляду, за результатом якого ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2016 року в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення відмовлено. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким розглядалось по відбуттю засудженим 2/3 строку покарання - 26.05.2016 року на засіданні комісії, де було відмовлено в направленні матеріалів до суду, так як не став на шлях виправлення.

За весь період відбування покарання не допускав порушеннь встановленого порядку відбування покарання, має вісім заохочень. В цілому характеризується задовільно, на виробництві установи не працевлаштований, має 3 групу інвалідності, до суспільно-корисної праці відноситься задовільно, законні вимоги представників адміністрації виконує тільки під контролем, участі у суспільному житті відділення та в роботі самодіяльних організацій не приймає та приймати не бажає, на заходи виховного характеру реагує не завжди вірно, за програмою диференційованого виховного впливу не займається, що свідчить про пристосовницьку цілеспрямованість засудженого.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом всього часу відбування покарання довів своє виправлення за вчинений злочин, враховуючи вимоги ст.81ч.3 КК України, відбув певну частину строку покарання, призначеного судом.
Визначення факту того, що особа своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, віднесено до компетенції адміністрації установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки саме нею здійснюється щоденний нагляд за засудженим та його поведінкою.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. При цьому, стан здоров`я, вік засудженого та наявність інвалідності, на застосування заохочувальних норм не впливає та не свідчать, що ОСОБА_3 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд не вбачає, у зв`язку з чим, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 107, 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.04.2011 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя : ОСОБА_1