Справа № 456/371/18
Провадження № 1-кп/456/180/2018
ВИРОК

іменем України

"02" березня 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0002245 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженій, непрацюючій, проживаючій в АДРЕСА_1 , раніше не судимій;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 21.10.2016р. близько15.00 год., керуючи автомобілем марки Опель Віваро, р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. С.Петлюри у м. Стрий, Львівської області, у напрямку вул. Нижанківського, проїжджаючи повз будинок № 53 зазначеної вулиці, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до пішохода ОСОБА_5 , яка стояла по правому краю проїжджої частини дороги, по ходу руху автомобіля і яку ОСОБА_4 вчасно могла виявити в полі свого зору, порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху України», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та введені в дію з 01.01.2002р., а саме п.1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 1.10 « в частині значення терміну «дати дорогу» - не надала право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху»; п.2.3 п.п.»б» «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі» п.п. «д» - «водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п.12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п.13.3 «під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху», порушила правила безпеки дорожнього руху, не зменшила швидкості та не дотрималась безпечного інтервалу, такими своїми діями створила аварійну обстановку, внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_5 , в результаті вказаного ДТП потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді, синця на тильній поверхні правої кисті з переходом на нижню третину задньої поверхні правого передпліччя, закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, закритий перелом 4,5,7 ребер зліва, забій лівого плеча, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та дала покази про те, що дійсно керуючи автомобілем проявила неуважність, відволіклася від дорожньої обстановки внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода. Щиро розкаюється у вчиненому просить її суворо не карати. Окрім того, просить не позбавляти її водійських прав, так як транспортний засіб їй вкрай необхідний для здійснення належного догляду за дітьми.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
При призначенні покарання обвинуваченій суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, при виборі останній заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, щопомякшують відповідальність суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завдані збитки.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин по справі не встановлено

Враховується, що обвинувачена вчинила неумисний злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризуються по місцю проживання, здійснює догляд за дитиною інвалідом, потерпіла претензій немає та просить її суворо не карати.

Беручи до уваги всі обставини по справі, особу винної, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе шляхом застосування до неї покарання у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені необережного злочину, що не є особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 має трьох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яким не виповнилося 18 років на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Окрім того, встановлено що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється інвалідом. Судом також досліджено, що ОСОБА_4 вчинила вказаний злочин, передбачений ч. 1 ст. 286, КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, даний злочин відноситься до необережного злочину невеликої тяжкості, і не є особливо тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України.
Таким чином, на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року. Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечила щодо застосування до неї амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_4 - судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст.86 КК України, на підставі п. «в» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що застосування амністії у подальшому, протягом наступних десяти років амністія до неї не може бути застосована.
Що стосується питання витрат на залучення експерта для проведення експертиз, то враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацює, здійснює догляд за дитиною інвалідом, а тому такі витрати слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Керуючись ст.86 КК України та на підставі п. «в» ч. 1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року засуджену ОСОБА_4 повністю звільнити від відбування покарання призначеного цим вироком.
Речовий доказ: автомобіль марки Опель Віваро, р.н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити у власника.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1