Провадження №1-кс/523/2931/17
УХВАЛА
07.12.2017 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 09.02.2011 року, на квартиру АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась до Суворовського районного суду м. Одееси з вищевказаним клопотанням, мотивуючи це тим, що після укладання договору купівлі - продажу від 13.05.2008 року за заявою колишніх власників квартири співробітниками Суворовського райвідділу міліції проводилась перевірка законності укладеного договору. Проте ніяких порушень не виявлено, обвинувальний акт чи підозра не складались. З моменту накладання арешту пройшло майже сім років, а отже всі строки перевірки закінчені. Підозра не повідомлялась, даних, що така справа зареєстрована в єдиному реєстрі немає. Доказування протилежного лежить на прокурорі, який при наявності кримінального провадження має можливість надати належні докази. У мене ж таких доказів немає та й бути не може оскільки ніякої підозри нікому не вручалось, доступу до матеріалів перевірки не маю.
З клопотання вбачається, що заявнику ОСОБА_2 не було присвоєно процесуального статусу, який давав їй можливість отримати доступ до цих матеріалів, оскільки відповідь надається лише заявнику, доступу до матеріалів перевірки в неї не має.
Крім того, з тексту клопотання вбачається, що ОСОБА_2 подарувала квартиру АДРЕСА_1 , своєму сину ОСОБА_3 за договором дарування від 29.05.2008 року, який рішенням Суворовського районного суду м.Одси від 13.09.2016 року по справі №523/10683/16-ц визнаний недійсним. Це рішення набрало законної сили 26.09.2016 року та було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, або настання пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Виходячи з положень ст. 174 КПК України із клопотанням про зняття арешту може звернутись власник або володілець майна, на яке накладено арешт. Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цьогоКодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити у клопотанні ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 09.02.2011 року.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 09.02.2011 року,на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1