АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1882/17 Справа № 180/1268/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000310 від 23.05.2017, 17.07.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянин України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2, ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
за участю прокурора учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_10
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків а також в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті не конкретно.

Так, суд першої інстанції, посилається на те, що в обвинувальному акті не викладена об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, тобто не зазначено, де знаходився обвинувачений під час вчинення опору працівнику поліції, не зазначено механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та наявність причинного зв`язку між діями, спрямованими на заподіяння тілесних ушкоджень та наслідками, що на думку суду першої інстанції вказує на неповний виклад обставин кримінального правопорушення та неконкретне обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити справу до розгляду у суді першої інстанції.

Прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції вказано, що в обвинувальному акті не зазначено де знаходився обвинувачений під час вчинення опору працівнику поліції, однак ,як зазначає прокурор, в обвинувальному акті тричі зазначається перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в салоні транспортного засобу та відсутні посилання про його переміщення чи залишення вказаного салону транспортного засобу.

На думку прокурора в ухвалі суду першої інстанції неогрунтовано вказано про відсутність зазначення механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та отриманням потерпілим тілесних ушкоджень.

На думку прокурора, зміст обвинувального акту, в цілому викладений в чіткій безперервній хронології подій, поряд з якою маються правова оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого. За своїм змістом складові частини обвинувального акту є його цілим, а сам обвинувальний акт містить опис механізму отримання потерпілим тілесних ушкоджень - умисний поштовх обвинуваченим потерпілого, наслідком якого є падіння поліцейського на проїжджу частину та отримання тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали, що саме неконкретне обвинувачення порушує права на захист обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Стаття 291 КПК України включає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститься в обвинувальному акті. При цьому, такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.
У відповідності до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання звинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження прокурором.

Разом з тим, слідчий при складанні обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 314 КПК України вказаний перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.
Згідно ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення:
- повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акта положенням закону і повернув його прокурору для усунення недоліків.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання звинувачення.

Усупереч доводам у скарзі прокурора, суд повертаючи обвинувальний акт прокурору, правильно вказав, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в обвинувальному акті об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, а саме відсутній механізм нанесення ушкоджень потерпілому та причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неконкретність обвинувачення , яке міститься у обвинувальному акті , що є порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки у відповідності до ст. 42 КПК України, особа повинна знати у чому її підозрюють, щоб мати можливість захищати себе від пред`явленої підозри.

Однією із складових права обвинуваченого на справедливий суд, передбаченого п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Вказані недоліки обвинувального акту суперечать положенням ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судовий розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали суду , тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2, ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
_______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3