АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/420/18 Номер провадження 11-сс/786/153/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, раніше судимого,
застосовано запобіжний захід в межах кримінального провадження № 0000130 від 19.02.2018 року у вигляді тримання під вартою, встановлено строк дії ухвали 60 діб з 19.02.2018р. по 10 год. 00 хв. 19 квітня 2018 року. Одночасно визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 240 грн.

Згідно з ухвалою, до суду надійшло клопотання слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.
Клопотання мотивоване тим, що 19 лютого 2018 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та проникнення у приміщення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.
Слідчий суддя оцінивши у сукупності всі обставини, передбачені ст. ст. 177-178 КПК України, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 вищевказаного злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, тому дійшов висновку про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави.

Також, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі до 8 років, те, що він офіційно не працює, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, має непогашені судимості.
Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого судді, не можуть запобігти ризикам, передбаченим у ст..177 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду звернувся захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що ОСОБА_6 не має на меті переховуватися від слідства та суду, про що свідчить його поведінка при затриманні, він має постійне місце проживання, де мешкає разом з батьками, на даний час обіцяє з`являтися за кожним викликом, тому вважає, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника в його інтересах ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 встановлено, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд у відповідності до вимог ст. 178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обґрунтовано визнав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому у своїй ухвалі слідчий суддя обґрунтовано визнав можливими ризики того, що ОСОБА_6 може здійснити спроби переховуватися від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від слідства та суду підтверджується тим, що він не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює та не має постійного місця проживання, що у сукупності з можливістю призначення покарання за злочин у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, може бути підставою для виїзду останнього за межі міста та району, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень.

Окрім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення злочинів, аналогічних тим, за вчинення яких він підозрюється у даному кримінальному провадженні, а також відсутності постійного місця роботи та джерела доходу, існують ризики вчинення ним нових злочинів корисливої спрямованості.

Враховуючи викладене, твердження захисника стосовно не підтвердження існуючих ризиків щодо можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, є безпідставними і не підтвердженими в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на допущену очевидну арифметичну помилку в резолютивній частині ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року, при обрахуванні визначеної застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35 240 грн., а не 32 240 грн.

Дана арифметична помилка може бути виправлена в порядку ст. 379 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3