Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/485/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 191 (84, 86-4) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2017 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Степове Первомайського району Миколаївської області, українцю, громадянину України, освіта повна вища, одруженому, раніше не судимому, виконуючому обов`язки директора державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)», зареєстрованому жителем за адресою: АДРЕСА_1 ,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 годин 45 хвилин, 27 листопада 2017 року та визначено 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в якості застави, що становить 2 080 000.00 грн.
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Начальником Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню за №0000030 від 27 вересня 2017 року, за внесеними відомостями до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення не встановленою досудовим слідством особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року задоволено вищевказане клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що з 01 вересня 2017 року, відповідно до наказу Міністерства юстиції України за №3366/к від 01 вересня 2017 року на ОСОБА_7 було покладено виконання обов`язків директора державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (37)», роташованого у с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області. Згідно посадової інструкції №077 та Статуту державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (37)», директор цього підприємства, є посадовою особою, яка виконує повноваження, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто: директор підприємства очолює та координує всі види діяльності Підприємства; визначає напрямки розвитку Підприємства у формуванні фінансово-цінової, кредитно-банківської, податкової та страхової політики, соціальної та зовнішньоекономічної діяльності; організовує роботу і ефективну взаємодію виробничих одиниць, цехів та інших структурних підрозділів підприємства, направляє їх діяльність на досягнення високих темпів розвитку і удосконалення виробництва та продукції; забезпечує виробництво конкурентоспроможної продукції, у відповідності до технічної документації; організовує діяльність персоналу на досягнення високих економічних та фінансових результатів у виробничо-господарській діяльності підприємства. 01 вересня 2017 року між державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (37)», в особі ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 укладено договір про надання послуг з консультацій по агрономії, який не перебував у трудових відносинах із цим підприємством, передбачені угодою послуги не надавав. У період з 16 вересня по 29 вересня 2017 року, ОСОБА_7 , як виконуючий обов`язки директора державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)», за попередньою змовою з ОСОБА_9 незаконно привласнили державне майно: 113,84 т. пшениці 6-го класу на суму 449668.00 грн., 161,84 т. ячменю на суму 678861,64 грн., 136,16 т. насіння соняшника на суму 1094947,14 грн. Врожай сільськогосподарських культур ОСОБА_7 та ОСОБА_9 незаконно реалізували ТОВ СП «Нібулон» без відповідних договорів купівлі - продажу та дозволу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України, чим причинено державним інтересам матеріальну шкоду на загальну суму 2223476,78 грн. Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні привласнення та розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 , прокурор ОСОБА_10 та слідчий органу внутрішніх справ ОСОБА_11 вважають, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, прокурор довів, що ОСОБА_7 виконуючи службові обов`язки має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на окремих свідків, які в тому числі є працівниками цього Підприємства.

Злочин по якому пред`явлено повідомлення про підозру є: умисним, особливо тяжким кримінальним правопорушенням, де об`єктом є майно державної власності на суму 2223476, 78 грн.

ОСОБА_7 перебуває на посаді виконуючого обов`язків директора державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (37)» і згідно посадової інструкції №077 та Статуту державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (37)», як директор цього підприємства, є посадовою особою, яка виконує повноваження, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та адміністративно-господарських функцій.

Встановлені обставини та подані письмові докази обґрунтовують наявність ризиків, передбачених у п.2,3 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. З метою запобігання цим ризикам, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання начальника Устінівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 про обрання відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що слідчий суддя безпідставно та неодноразово вийшов за межі підозри, про яку було повідомлено ОСОБА_7 .Так, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 прокурором було зазначено, що «...01.09.2017 року між Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» в особі ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ГЮБІ+» в особі директора ОСОБА_9 було укладено договір про надання послуг з консультації по агрономії...».

Той самий текст, викладений слідчим суддею в описовій частині оскаржуваної ухвали. Проте, в тій частині ухвали, в якій слідчий суддя далі викладає зміст повідомлення про підозру, звучить вже дещо інакше, а саме: «...01.09.2017 року між Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» в особі ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ГЮБІ+» в особі директора ОСОБА_9 було укладено договір про надання послуг з консультації по агрономії, який не перебував у трудових відносинах із цим підприємством, передбачені угодою послуги не надавав» (абз. 1 арк. 2 тексту ухвали судді ОСОБА_12 від 30 вересня 2017 року)., що є вигаданим слідчим суддею.

Крім того, з витягу ЄРДР, наявного в матеріалах справи, йдеться мова про те, що «Надійшло повідомлення Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, що невстановлені особи незаконно здійснюють збір врожаю на земельних ділянках загальною площею 550 га, які відповідно до державного акту на постійне користування перебувають в Устинівському ВІД (№ 37)...", більш детально зміст зазначеного в витягу повідомлення розкривається в самому повідомлені № 1.6 - 652 від 22.09.2017 р. (додаток до клопотання прокурора).

В той же час, у повідомленні про підозру від 29.09.2017 р. йдеться вже зовсім про інше, а саме про те, що директор Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 незаконно реалізували ТОВ СП «Нібулон» сільськогосподарські культури, не маючи на це відповідних договорів купівлі-продажу та дозволу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на реалізацію.

В повідомленні про підозру немає жодного слова про «зняття врожаю сільськогосподарських культур 2017 року», а от в ухвалі слідчого судді про це йдеться двічі. Спочатку він говорить про земельну ділянку «державної власності, на якій проведено зняття врожаю сільськогосподарських культур 2017 року», а потім про те, що «знятий на земельній ділянці врожай сільськогосподарських культур є державною власністю».

Таким чином, повідомлення про підозру не відповідає фабулі правопорушення, яке зареєстровано в ЄРДР, тобто фактично повідомлення про підозру зроблено без внесення відповідних відомостей в реєстр, всупереч вимогам частин 2 та 3 ст. 214 КПК України, тобто незаконно.

Зазначає, що питання відсутності або наявності правових підстав для використання ДП «СП Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» земель ДУ "Устинівський виправний центр № 37" у своїй господарський діяльності не є та не може бути предметом розгляду слідчого судді в рамках цього кримінального провадження, адже це виходить за межи повідомленої підозри та обставин кримінального правопорушення, яке розслідує прокуратура. До того ж, прокурор ОСОБА_8 на запитання захисника в судовому засіданні підтвердив, що вважає, що шкода була нанесена саме ДП «СП Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)», а ні ДУ "Устинівський виправний центр № 37".

ДП «СП Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» регулярно подає статистичну звітність щодо використання земельної ділянки, як до органів Держгеокадастру, так і до органів статистики, державне підприємство несе витрати на обробіток земельної ділянки та має безумовне право на врожай, який на цій ділянці вирощено. До речі, відповідно до пунктів 7.5. Статуту підприємства та пункту 1.1 посадової інструкції директора підприємства, директор підприємства є за посадою заступником начальника Устинівського виправного центру №37 Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Тобто не можна протиставляти Устинівський виправний центр № 37 Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)», оскільки вони нерозривно пов`язані одне з одним, та і саме державне підприємство було створено саме для здійснення господарської діяльності на земельній ділянці виправного центру, оскільки виправний центр як бюджетна установа не має права займатись господарською діяльністю.

Вказує, що прокурором не було додано жодного належного доказу присвоєння та розтрати державного майна та нанесення державному підприємству шкоди в особливо великих розмірах - 2 223 476, 78 грн. Уся с/г продукція, яка відпускалась з ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» в зазначеній у повідомлені про підозру період, відпускалась ТОВ "СП "Нібулон"" на підставі договору поставки № 1243/2017 р. від 07.09.2017 р. (в самому договорі наявна технічна помилка - 07.08.2017 р.), який наявний в матеріалах справи та, який було укладено між ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» та ТОВ "СП "Нібулон"". При цьому, державним підприємством оформлявся увесь необхідний обсяг первинної фінансово-бухгалтерської документації (товаро - транспортні накладні, податкові накладні, рахунки-фактури та інші).

Більш того, в матеріалах справи знаходиться роздруківка виписки з банк-клієната ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)», яка також була вилучена прокурором при проведені обшуку на зазначеному підприємстві 27.09.2017 р. З зазначеної виписки випливає, що станом на 27.09.2017 р. на рахунок державного підприємства від ТОВ "СП "Нібулон"" на підставі договору поставки № 1243/2017 р. від 07.09.2017 р. за поставлені зернові надішло більше 900 тис. грн., частину з яких було вже було витрачено на закупівлю паливно-матильних матеріалів, протравлювача ПК 20, виплачено заробітну платню ув`язненим Устинівського виправного центру № 37.

В матеріалах справи (додатках до клопотання прокурора) також наявні додатки № ПТ 1, 2, 4, 5, 6, 7 та НОЕ 1, 2, 3 до договору поставки № 1243/2017 р. від 07.09.2017 р., в яких відображено увесь об`єм насіння пшениці, ячменю, соняшника, які за твердженнями слідства було реалізовані ТОВ "СП "Нібулон"" без відповідного договору. Відсутність в цих додатках підписів та печаток пояснюється тим, що вони, з урахуванням умов основного договору поставки, складаються після того як поставлене на відповідний елеватор зерно, проходить перевірку лабораторії ТОВ "СП "Нібулон"" та уточнюється його залікова вага, зараженість, вологість та інше, а підписуються при першої можливості повноважними представниками підприємств.

Також в матеріалах справи наявні копії податкових накладних та рахунки-фактури ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» на адресу ТОВ "СП "Нібулон"", з яких вбачається, що продукція державного підприємства дійсно потрапляла на елеватор контрагента та за поставлену продукцію державним підприємством в установленим законом порядку виставлялись рахунки для отримання грошових коштів на офіційний рахунок підприємства в ПАТ "Приватбанк", та відображались в бухгалтерському обліку підприємства.

Частина з зазначених рахунків вже були майже повністю оплачені, що підтверджується випискою з банк-клієнта, та після проходження усіх процедур передбачених договором поставки № 1243/2017 р. від 07.09.2017 р., державне підприємство очікувало надходження ще більше 1 млн. грн.

Стосовно доводів прокурора про здійснення директором ОСОБА_7 реалізації зернових державного підприємства без отримання дозволу Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, необхідно зазначити, що сам прокурор не зміг відповісти на питання яким саме нормативним актом чи іншим нормативним документом такий дозвіл передбачено. При цьому, ст. 6 і 7 статуту ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» та Посадовою інструкцією ОСОБА_7 № 077 не передбачено будь-яких обмежень щодо ведення підприємством господарської діяльності та необхідності отримання підприємством будь-якого дозволу на реалізацію своєї продукції.

Усі викладені обставини та юридичні факти повністю відповідають наявним в матеріалах справи документам, а також наданим ОСОБА_7 показанням в судовому засіданні.

Для забезпечення наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України необхідно довести або мати докази обґрунтованості підозри щодо незаконності дій директора підприємства та нанесення такими діями майнової шкоди в особливо великих розмірах. Проте, за викладених фактичних обставин справи, підтверджених первинною бухгалтерської документацією взагалі відсутня подія скоєння кримінального правопорушення - ОСОБА_7 не виходив за межі своїх повноважень, доказів наявності майнової шкоди не існує.

Таким чином, прокурором не було доведено обґрунтованості підозри врученої ОСОБА_7 29.09.2017 р., а слідчий суддя безпідставно позбавив ОСОБА_7 волі.

В той же час, слідчим суддею було проігноровано доводи захисту, щодо відсутності доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки прокурор обмежився лише перерахуванням цих ризиків та не навів жодного доказу їх існування.

Зазначає, що при вирішені питання щодо обрання розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваного, слідчим суддею не було враховано як особу ОСОБА_13 , так і його майновий стан та в порушення ч. 4 ст. ст. 182 КПК України призначено суму застави, яка є завідомо непомірною для нього.

Як при обрані запобіжного заходу, так і при вирішені питання щодо розміру застави слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, та має заробіток на рівні 8000 грн на місяць, що не дозволить йому або членам його родини внести заставу в розмірі 2 080 000 грн. Тобто слідчий суддя безпідставно визначив суму застави на рівні 2 080 000 грн., яка є завідомо непомірною для ОСОБА_7 та позбавляє його законного права на звільнення з під варти на час проведення досудового слідства по цьому провадженню та до винесення вироку суд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили ухвалу суду скасувати, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.
Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя повинен був в повній мірі дотриматися вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Під час розгляду клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою слідчий суддя зобов`язаний встановити обґрунтованість підозри, а також проаналізувати наявність конкретних ризиків які обумовлюють запобіжний захід.

При цьому відповідні ризики повинні бути належним чином доведені, викладені в матеріалах кримінального провадження та свідчити про необхідність в обранні саме цього запобіжного заходу.

Чинним законодавством в якості доречних та достатніх ризиків які необхідні для утримання особи під вартою визначені ризики: можливої втечі; порушення громадського порядку; перешкоди встановлення істини в справі та можливості скоєння аналогічного злочину.

При винесенні рішення про обрання запобіжного заходу суд повинен керувався ч.3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоев проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи положення ч.4 ст.194 КПК України, колегія суддів визнає, що матеріали клопотання хоча і містять дані, які вказують на наявність підозри, однак прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також недоцільності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою вбачається, що останній вдався лише до загальних фраз, чому саме до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, при цьому не навів жодних конкретних фактів. На час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, процесуальним прокурором було зазначено, що сума збитків є приблизною, яку визначили у відповідності до матеріалів договорів які були укладені підозрюваним. Ніяких фінансових перевірок не проведено, будь-які експертизи з цього приводу на час розгляду апеляційної скарги не призначені.
Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 з приводу ненадання стороною обвинувачення фінансово-бухгалтерський документів, або ж висновку експертів в області економіки підтверджуючих нанесення шкоди підприємству знайшли своє підтвердження в наявних матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності обранні підозрюваному саме запропонований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Окрім того в судовому засіданні підозрюваним було повідомлено про те, що ще під час перебування на лікарняному ним була подана заява про звільнення з займаної посади за власним бажанням.
Разом з тим колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, доглядає матір, яка потребує постійного піклування, раніше не судимий.
Із врахуванням вищевикладеного, особи підозрюваного, того, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази того, що на теперішній час існують підтверджені відповідними доказами ризики, передбачені ст.177 КПК України які виправдовують тримання особи під вартою, колегія суддів дійшла до висновку, що на час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 строком на 36 днів, в межах строку досудового слідства, тобто з 23.10.2017 року до 15 год.45 хв. 27.11.2017 року.
На підозрюваного ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:
- заборонити залишати місце постійного проживання з 20 год. 00 хв. до 08 год 00 хв.
- в разі необхідності за дозволом слідчого або прокурора відвідувати медичні установи для проходження лікування та обстеження;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;
- здати на зберігання до відповідних органів, які проводять досудове розслідування паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 , негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організацію її виконання покласти на процесуального прокурора та слідчого.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст буде проголошено учасникам судового розгляду 27 жовтня 2017 року о 10.00.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3