Номер провадження: 11-сс/785/147/18
Номер справи місцевого суду: 523/394/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, голови Громадського руху «За всю Одесу!», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в пособництві в розбійному нападі, з метою заволодіння належних громадянину Пакистану ОСОБА_9 грошовими коштами у сумі 4200 доларів США, 200 євро, 12500 грн., ключами та документами на автомобіль «Mercedes-Benz E 270 CDI, 2000 р/в, н/з НОМЕР_1 , поєднаному з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я останньої особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами о 16 годині 20 хвилин 11 липня 2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 22А, корпус 3. ОСОБА_7 забезпечував транспортування нападників до місця вчинення розбійного нападу на належному йому автомобілі «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_2 .

27.12.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.187 КК України.

11.01.2018 року слідчий звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на: тяжкість вчиненого діяння;спотворення підозрюваним речового доказу шляхом зафарбування металевої решітки на правій задній пасажирській двері автомобіля «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_2 , з метою унеможливлення ідентифікації даного транспортного засобу; можливість незаконного впливу ОСОБА_7 на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні; порушення підозрюваним порядку в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області, що мало наслідком заявлення самовідводів двома суддями та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань; випадки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у 2016 році, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого продовження ним злочинної діяльності та перешкоджання досудовому розслідуванню.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала мотивована тим, що прокурором у судовому засіданні не доведено жодним доказом: факт можливого спотворення ОСОБА_7 , речового доказу шляхом зафарбування металевої решітки на правій задній пасажирській двері автомобіля «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_2 , з метою унеможливлення ідентифікації даного транспортного засобу; здійснення чи вірогідність здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні; порушення підозрюваним порядку у судому засіданні апеляційного суду Одеської області, що мало наслідком заявлення самовідводів двома суддями та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя зазначив в ухвалі, що інформаційні дані про спрямування до суду у 2016 році обвинувальних актів із звинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.343 та ч.1 ст.376 КК України, при відсутності обвинувальних вироків, судимості чи будь-яких інших доказів про можливі інші негативні діяння підозрюваного, самі по собі є недостатніми для висновку про існування ризику подальшого продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності. Крім того, слідчий суддя вказав в ухвалі, що з матеріалів, доданих до клопотання, неможливо з`ясувати чи тривають в даний час встановлені ст.219 КПК України строки досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, якщо так то до якого часу.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період досудового розслідування.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 , заявлених слідчим ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлена ухвалою слідчого судді наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом при перегляді оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.176 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, але дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема - протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 була встановлена ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.12.2017 року.

Разом з цим, слідчим у клопотанні не зазначено, а прокурором під час його розгляду слідчим суддею не надано переконливих даних, які свідчать про наявність зазначених у клопотанні ризиків можливого знищення, переховування або спотворення речових доказів, незаконного впливу на потерпілих або свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, надані слідчому судді матеріали не містять фактичних даних, встановлених органом досудового розслідування, які могли би свідчити про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 активних дій, направлених на перешкоджання слідчому або прокурору у проведенні досудового розслідування, виявленні, фіксуванні, вилученні та дослідженні слідів кримінального правопорушення та доказів його вчинення.

Зокрема, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності переконливих даних про те, що ОСОБА_7 намагався спотворити речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_2 , шляхом перефарбування розташованої на його правих задніх пасажирських дверцятах металевої решітки у інший колір.

Також апеляційний суд вважає, що прокурором не доведена наявність у кримінальному провадженні ризику можливого впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних, оскільки даних щодо вчинення ним спроб такого впливу ані слідчому судді, ані апеляційному суду не надано.

Крім того, наявність у провадженні суду обвинувального акту щодо підозрюваного ОСОБА_7 в рамках іншого кримінального провадження не може бути свідченням схильності підозрюваного до вчинення злочинів, оскільки, враховуючи встановлений ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, він вважається невинуватим у вчиненні злочину, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. На даний час органом досудового розслідування інформації щодо існування такого вироку апеляційному суду не надано.
Заявлений слідчим ризик можливого перешкоджання підозрюваним ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином, в обґрунтування якого слідчий вказує на неодноразове порушення порядку під час судових засідань апеляційного суду Одеської області у даному кримінальному провадженні, що потягло заявлення суддями самовідводів, апеляційний суд також вважає незначним, оскільки така поведінка підозрюваного може свідчити лише про його особисті морально-ділові якості та наявність у нього певної особистої позиції, яку він вкрай емоційно висловлює, однак вчинення таких дій не може бути розцінене як перешкоджання кримінальному провадженню.

Інших даних щодо наявність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ані слідчому судді, ані апеляційному суду надано не було. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор також повідомив, що на даний момент відсутня необхідність у застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, враховуючи наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину та конкретних обставин його вчинення, які йому інкримінуються, апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні існує необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання ним встановлених кримінальним процесуальним законом обов`язків.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді - скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України, зокрема:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Строк дії ухвали вираховувати з 21.02.2018 року.

Ухвала припиняє свою дію 08.03.2018 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розміні від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4