Справа № 680/149/18
№1-кп/680/25/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" квітня 2018 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

начальника Служби у справах дітей Новоушицької РДА - ОСОБА_8 ,

начальника сектору превенції Новоушицького ВП - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 січня 2018 року за №0000003, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Каскада Новоушицького району, українки, громадянки України, неодруженої, одинокої матері, на утриманні одна малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, з середньою освітою, зареєстрованої АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 листопада 2017 року близько 10 години дня, неповнолітня ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, з метою крадіжки чужого майна, що належить ОСОБА_4 , тимчасово проживаючи на домогосподарстві, що по АДРЕСА_3 , що перебуває у власності останнього, маючи вільний доступ до усіх господарських споруд, скориставшись відсутністю потерпілого, таємно викрала з приміщення сараю вказаного домогосподарства АДРЕСА_4 листів нового восьми-хвильового шиферу, вартістю 130 гривень за один, загальною вартістю 1820 гривень, при цьому використовуючи допомогу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не будучи обізнаними у її злочинних намірах, винесли вказаний шифер з приміщення сараю, після чого ОСОБА_5 , незаконно заволодівши вказаним майном, продала викрадений шифер ОСОБА_10 , чим завдала ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1820 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, суду дала показання про те, що проживала зі згоди ОСОБА_4 в будинку по АДРЕСА_3 та мала доступ до усіх господарських споруд, в тому числі сараю. Так як в сараї зберігались дрова для опалення будинку, двері до нього зачинялись не на замок, а на металеву защібку. Беручи дрова помітила, що в сараї знаходиться шифер. В подальшому в кінці жовтня, коли захворів син і грошей на купівлю необхідних медикаментів не було, згадала розмову з сусідом ОСОБА_10 , який запитував чи не знає вона у кого можна придбати шифер. Опинившись в скрутному матеріальному становищі і стикнувшись з необхідністю лікування хворої дитини вирішила запропонувати ОСОБА_10 чотирнадцять листів нового восьми-хвильового шиферу, який їй не належав і знаходився в приміщенні сараю. На пропозицію останній погодився, будучи необізнаним у злочинних намірах ОСОБА_5 01 листопада 2018 року близько 10 години ранку приїхав з причепом та за допомогою ще одного сусіда погрузили вказаний шифер, розрахувавшись за нього в сумі 700 грн. За отримані кошти того ж дня купила в аптеці ліки для сина. Додала також, що в подальшому не проживала у вказаному будинку, так як переїхала з сином жити до співмешканця в с. Вербовець Мурованокуриловецького району, Вінницької області. Просила суд взяти до уваги те, що вона вину визнає повністю, щиро кається і частково відшкодувала завдані потерпілому збитки, тому хотіла би щоб її звільнили від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2017 року дозволив проживати ОСОБА_5 з дитиною у будинку, який йому належить, а саме по АДРЕСА_3 . Одночасно дозволив користуватися господарськими будівлями, в тому числі сараєм у якому знаходились дрова для опалення будинку. Через декілька місяців приїхавши до смт.Нова Ушиця вирішили з матір`ю перевірити будинок та виявили, що у будинку ніхто не проживає, а з приміщення сараю зникло чотирнадцять листів нового восьми-хвильового шиферу. Зателефонувавши до ОСОБА_5 телефон ніхто не брав, тому в січні 2018 року звернувся в поліцію по факту крадіжки. Повідомив, що претензій до ОСОБА_5 не має.

Крім повного визнання обвинуваченою вини у вчиненні злочину, її вина підтверджується сукупністю зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні доказів.

Заявою потерпілого ОСОБА_4 від 05 січня 2018 року до Новоушицького ВП ДВП ГУНП в Хмельницькій області про крадіжку по вул.Гагаріна, 10, в смт.Нова Ушиця в період з 15 жовтня 2017 року по 03 листопада 2017 року чотирнадцяти листів нового восьми-хвильового шиферу.

Протоколом огляду місця події від 05 січня 2018 року з фото-таблицями до нього, згідно яких огляду підлягало приміщення сараю по АДРЕСА_3 в якому знаходились листи шиферу, які на момент огляду були відсутні. Вхід до приміщення здійснюється через одностворчасті двері, які зачиняються на металеву защібку.

Протоколом огляду місця події від 06 січня 2018 року з фото-таблицями до нього, згідно яких огляду підлягало жиле домогосподарство, яке належить ОСОБА_10 по АДРЕСА_5 , а саме гаражне приміщення в якому на нижньому перекритті виявлено п`ять листів нового восьми-хвильового шиферу. На подвір`ї на відстані тридцяти метрів від приміщення гаража виявлено, ще дев`ять листів нового восьми-хвильового шиферу, які складені один на один. З пояснень ОСОБА_10 встановлено, що чотирнадцять листів нового восьми-хвильового шиферу придбано у ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ Новоушицького ВП ДВП ГУНП в Хмельницькій області від 06 січня 2018 року, згідно якої чотирнадцять листів восьми-хвильового шиферу визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000003 та передано на зберігання під розписку ОСОБА_10 .

Довідкою приватного підприємця ОСОБА_12 від 06 січня 2018 року, згідно якої вартість одного нового листа восьми-хвильового шиферу станом на листопад 2017 року становила 130 грн.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2018 року та фото-таблицями до нього, згідно яких ОСОБА_5 розповіла та показала за яких обставин вона 01 листопада 2017 року з домогосподарства, що належить ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_3 здійснила крадіжку чотирнадцяти листів нового восьми-хвильового шиферу.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує, пом`якшуючі покарання та знижуючі ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, зокрема те, що ОСОБА_5 є неповнолітньою, вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася, що підтверджено її показами під час судового засідання, активно сприяла розкриттю злочину, перебувала під час вчинення злочину у складних життєвих обставинах через відсутність коштів, завдану шкоду частково відшкодувала та відсутність претензій до обвинуваченої з боку потерпілого, який цивільний позов не заявляв.

Також, суд враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання виконком Новоушицької селищної ради компрометуючих та інших матеріалів на громадянинку ОСОБА_5 не має, раніше не судима.

Згідно досудової доповіді Новоушицького районного сектору з питань пробації у ОСОБА_5 схильності до втрати контролю над емоціями та поведінкою у випадках, коли не вдається отримати бажане (або якщо з нею не погоджуються) немає. Схильності до агресії у відношенні до оточуючих немає. Здатна мислити чітко і раціонально. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Зважаючи на розглянуті розділи оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою та наявність криміногенних факторів, що можуть впливати на поведінку, виправлення обвинувачуваної ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Захисник обвинуваченої - ОСОБА_7 заявила клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у виді застереження. Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 , начальник Служби у справах дітей Новоушицької РДА ОСОБА_8 просили звільнити її від покарання, застосувавши примусові заходи виховного характеру, оскільки вона неповнолітня, до кримінальної відповідальності притягується вперше та щиро розкаялася у вчиненому.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

В інформаційному листі ВССУ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» роз`яснено, що приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Так, відповідно до ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому випадку до неповнолітнього судом застосовуються один або декілька заходів виховного характеру, зазначених в ч.2 ст.105 КК України.

Оцінюючи наведені обставини в сукупності, суд дійшов до висновку про доцільність звільнення ОСОБА_5 від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.1, 2 ч.2 ст.105 КК України - у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої.

Цивільний позов у даній справі не заявлявся.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 127-129, 368, 370, 374 КПК України, 105 КК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України ОСОБА_5 звільнити від покарання застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, 2 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження та обмеження дозвілля строком на один рік із встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої:

повідомляти орган, який здійснюватиме відповідний нагляд за нею про зміну місця проживання, роботи або навчання;

заборонити перебувати за межами місця проживання за адресою с.Вербовець, Мурованокуриловецького району, Вінницької області з 23:00 год. до 05:00 год. наступної доби.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину можуть настати більш суворі правові наслідки.

Речові докази: чотирнадцять листів нового восьми-хвильового шиферу, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_10 залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Новоушицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1