Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.11.2017 року про накладення арешту на майно, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника- адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ГУНП в Рівненській області про арешт майна, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , а саме земельної ділянки площею 0,0719 га з кадастровим номером :04:001:0625, розташованої на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області

Із вказаного клопотання вбачається, що 16 листопада 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. У власності ОСОБА_6 перебуває земельна ділянка площею 0,0719 га з кадастровим номером :04:001:0625, яка розташована на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, з посиланням на ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації на вказане майно слід накласти арешт.

В поданій апеляційній скарзі захисник- адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Вказує, що слідчим не доведено необхідність арешту майна ОСОБА_6 , а матеріали клопотання не містять обгрунтованої підозри вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника- адвоката ОСОБА_5 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який просить ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, вірно зазначив про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення збереження вказаного у клопотанні майна, при можливому призначенні ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна, слід накласти арешт на належну останньому земельну ділянку.

Доводи захисника- адвоката ОСОБА_5 про те, що матеріали клопотання не містять обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не заслуговують на увагу та спростовуються наявними матеріалами провадження.

У зв`язку з цим, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.11.2017 року про накладення арешту на майно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника- адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3