ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гольма м. Горлівка Донецької області, громадянина України, одруженого, працюючого директором ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія «Інтерсіч», із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України,
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Так, 23.09.2017 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України, яке було йому вручене 27.10.2013. 16.12.2017 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Оскільки щодо ОСОБА_5 наявні ризики, визначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000 грн., та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не спілкуватися особисто або через своїх представників зі свідками або потерпілими у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки воно є необґрунтованим та не відповідає вимогам КПК України. Зауважили, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 було закрито, але слідчим не долучено до клопотання відомостей про його поновлення. Також захисником надані письмові заперечення проти клопотання слідчого, в яких останній зауважує на відсутності підстав для застосування запобіжного заходу.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя доходить такого висновку.
07.10.2013 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України.
16.12.2017 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України.
Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, звернувся до слідчого судді із даним клопотанням, в якому просить слідчого суддю застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді застави, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 КПК України, застава, як запобіжний захід, полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Разом із тим, у судовому засіданні слідчим суддею встановлені підстави, що унеможливлюють застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчим суддею.
Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Крім того, КПК України визначено, що на підставі ухвали слідчого судді застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Таким чином, до повноважень слідчого судді належить забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні, прийняття рішень про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, а також розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка проводить дізнання, слідчого і прокурора на стадії досудового розслідування.
Як роз`яснено у пункті 12 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», за клопотанням прокурора слідчий суддя відповідно до строку досудового розслідування може продовжити застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Поряд із цим, за вимогами статті 113 КПК України, процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Отже, розгляд клопотань органів досудового розслідування щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження та їх продовження, у т.ч. й запобіжного заходу, віднесено до компетенції слідчого судді виключно на стадії досудового розслідування та у межах його строку.
Статтею 219 КПК України встановлені строки досудового розслідування кримінальних правопорушень, який може бути продовжений в порядку, визначеному ст.ст. 294297 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
За вимогами частини третьої цієї ж статті, відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як визначено положеннями частини першої статті 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
У судовому засіданні встановлено, що прокурор в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 . Таким чином, завершив досудове розслідування.
Ухвалою колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 було повернуто прокурору на підставі ст.ст. 314316 КПК України. Ухвала суду залишена без змін апеляційною інстанцією 20 березня 2014 р.
В подальшому, після повернення обвинувального акту, прокурором було закрито кримінальне провадження, підтвердженням чого є постанова прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 4 лютого 2015 р. При цьому, запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_5 було скасовано прокурором.
Постановою заступника прокурора Запорізької області від 5 жовтня 2017 р. постанова прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя про закриття кримінального провадження скасована.
12 жовтня 2017 р. слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням про застосування запобіжного заходу.
Аналізуючи вказані обставини, слідчий суддя доходить висновку, що оскільки обвинувальний акт було затверджено прокурором та направлено до суду, тому досудове розслідування у кримінальному провадженні є закінченим.
Та обставина, що кримінальне провадження було закрито прокурором, а в подальшому постанову про його закриття було скасовано, не посвідчує факту відновлення досудового розслідування. З боку слідчого та прокурора слідчому судді не було надано жодних постанов чи інших процесуальних рішень, які б свідчили про відновлення досудового розслідування чи про встановлення або продовження його строків.
Таким чином, з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, а також вимог КПК України, до компетенції слідчого судді у даному випадку не віднесено застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, що обумовлює відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.
Разом із тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернутися до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання в порядку частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 113, 177, 178, 182, 192 194, 196, 197, 283, 290, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого залишити без задоволення.
Роз`яснити прокурору право звернутися до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання в порядку частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 2 листопада 2017 р.

Повний текст ухвали оголошений 7 листопада 2017 р. о 16:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1