В И Р О К
іменем України
Справа №377/949/17
Провадження №1-кп/377/63/17
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого в ДП «Чорнобильпроменергобуд» на посаді бетоняра, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за тих обставин, 11 жовтня 2017 року, близько 16 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , побачив на столі в одній з кімнат вказаного будинку мобільний телефон марки «Windows Phone Microsoft Lumia 430» в корпусі помаранчевого кольору, вартістю 1000 гривень, з двома сім-картками операторі мобільного зв`язку «Vodafone», вартістю 100 гривень, що належав потерпілому ОСОБА_4 і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Windows Phone Microsoft Lumia 430» в корпусі помаранчевого кольору, вартістю 1000 гривень, з двома сім-картками операторі мобільного зв`язку «Vodafone», вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1100 гривень.
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_5 , кваліфіковані як кримінальний злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, крадіжка.
21.11.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні укладено угоду про примирення, на підставі вимог ст.471 КПК України, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України вчинення злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 , покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п,ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Опитавши обвинуваченого, роз,яснивши йому наслідки, передбачені ч.1 ст.473, ч.5 ст.474 КПК України, опитавши потерпілого, роз,яснивши йому наслідки передбачені ч.2 ст.473 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, укладену угоду про примирення такою, що відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов,язкової участі сторін угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Крім того суд вважає, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини: щире каяття ОСОБА_5 , та активне сприяння ним розкриттю вчиненого злочину; добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.
Суд, переконавшись, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 21.11.2017 року, визнати ОСОБА_5 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п,ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень.
Підстави для обрання стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу, який під час досудового розслідування не обирався, відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальних витрат немає.
Питання відповідно речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 373, ст.ст.374,475 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п,ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень.
Речові докази: - мобільний телефон марки «Windows Phone Microsoft Lumia 430» в корпусі помаранчевого кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у останнього.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_9