АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0010805 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010805 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та додані до нього документи.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладені неконкретно та суперечливо, що має наслідком порушення права на захист ОСОБА_7 .
Зокрема, як вказано в ухвалі суду, зазначивши у формулюванні обвинувачення про використання ОСОБА_7 підроблених документів, що передбачає відповідальність за ч. 4 ст. 358 КК України, органами досудового слідства не зазначено про його обвинувачення у вчинення вказаного злочину, не зазначено і часу вчинення ОСОБА_7 зазначених дій.

Крім того, в обвинуваченні не зазначено дати, часу та місця попередньої

________________________________________________________
Справа №11-кп/796/1972/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_1
змови ОСОБА_7 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, а також - деталі такої змови, у той час як у обвинуваченні ОСОБА_7 зазначена кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, та не зазначено часу вчинення ОСОБА_7 усіх зазначених дій саме - 01.08.2017 року.
Також формулювання обвинувачення містить кваліфікуючу ознаку повторність, водночас при викладі фактичних обставин, в обвинувальному акті не зазначено про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення повторно, що вказує на суперечливий характер обвинувачення.
Отже, на думку суду, фактичні обставини щодо конкретних дій ОСОБА_7 викладені нечітко та не конкретно, а також не зазначено всіх даних про подію кримінального правопорушення, що свідчить про неконкретність обвинувачення та даних про подію кримінального правопорушення, їх суперечливість та неповноту.

Крім того, суд в ухвалі звернув увагу на те, що, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», злочин, передбачений ст. 289 КК України визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю на ним. Однак, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, за попередньою змовою групою осіб.
І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що, всупереч висновкам суду, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, які передбачені ст. 291 КПК України.

При цьому, з реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що прокурором прийнято рішення про виділення з матеріалів кримінального провадження №0010805 кримінального провадження №0012352 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а висновки суду в цій частині щодо неконкретності та протиріч у обвинуваченні через не зазначення у ньому обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину не відповідають вимогам КПК України, оскільки, згідно положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті, та яке може змінити прокурор відповідно до ст. 338 КПК цього Кодексу, і в такому випадку межі судового розгляду будуть визначатися тим новим обвинуваченням, яке сформулює прокурор.

Також, як вказує апелянт, висновок суду першої інстанції про допущені в обвинувальному акті недоліки та про неконкретність сформульованого обвинувачення, стосується лише меж висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, яке може бути, зокрема, змінено прокурором у порядку, передбаченому ст. 338 КПК України, а тому, кваліфікація органом досудового розслідування дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України є цілком обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам Кримінального кодексу України.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вказаних в ухвалі підстав , суд першої інстанції не дотримавсяположень чинного кримінального процесуального закону, оскільки фактично надає оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого, спрямованості умислу останнього, тощо, тим самим, виходячи за межі визначених КПК України повноважень, наданих суду під час проведення підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказуючи на законність та обґрунтованість ухвали суду в частині повернення обвинувального акта прокурору, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі вказав на викладення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення неконкретно, суперечливо та неповно через не зазначення у ньому про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, як те слідує із формулювання обвинувачення щодо способу отримання ним транспортного засобу, яким він мав на меті незаконно заволодіти, а також - часу вчинення ОСОБА_7 зазначених дій; дати, часу та місця попередньої змови ОСОБА_7 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, деталі такої змови та часу вчинення ОСОБА_7 усіх зазначених дій саме - 01.08.2017 року, і про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення повторно, відповідно до правової кваліфікації за кваліфікуючою ознакою повторність.
Однак, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочину повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Тому, на думку колегії суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і надання оцінки діянню обвинуваченого, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Тим більше, що, вказуючи на не зазначення про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, як те слідує із формулювання обвинувачення щодо способу отримання ним транспортного засобу, яким він мав на меті незаконно заволодіти, суд фактично вказав на необхідність збільшення обсягу обвинувачення, що також суперечить і загальним засадам кримінального провадження.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора у провадженні щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року, якою повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010805 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3