ЄУН 174/138/18
н/п 1-кп/174/35/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
02 квітня 2018 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації- ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює,
не має місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого:
- 06.07.1992 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.140 ч.3 КК України, ст.81 ч.3 КК України, ст.208 КК України до 3 років позбавлення волі умовно з відстрочкою виконання вироку на 2 роки із застосуванням ст.46-1 КК України (всі в редакції КК України від 28 грудня 1960 року);
- 10.06.1993 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.81 ч.3 КК України, ст.43 КК України (всі в редакції КК України від 28 грудня 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
- 11.06.1997 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.140 ч.3 КК України, ст.145 ч.1 КК України, ст.42 КК України (всі в редакції КК України від 28 грудня 1960 року), до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна;
- 03.02.1999 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.141 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.26 ч.2 КК України визнаний особливо небезпечним рецидивістом, ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 23 березня 1999 вирок змінений: вважати засудженим за ст. 141 ч.2 КК України (всі в редакції КК України від 28 грудня 1960 року), до 3 років позбавлення волі;
- 22.03.2002 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.186 ч.2 КК України, ст.187 ч.4 КК України, ст.357 ч.3 КК України, до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з Дніпропетровської ВК-89 04 січня 2011 року за відбуття терміну покарання;
- 26.04.2011 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.2, 263 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,-
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15- ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він повторно, 09.01.2018 р., близько 10.35 годин, знаходячись у дворі біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , вчинив замах на відкрите заволодіння майна потерпілої ОСОБА_6 на суму 86 грн., однак свого злочинного умислу до кінця не довів з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий на місці мешканцем міста ОСОБА_7 .
Крім того , повторно, 11.01.2018 р., близько 16.00 годин, ОСОБА_5 , у дворі будинку АДРЕСА_2 , відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 на суму 197 грн.
Крім того повторно, 23.01.2018 р., близько 16.00 годин, ОСОБА_5 , у дворі будинку АДРЕСА_3 , відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 на суму 1700 грн.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні замаху на умисний тяжкий злочин та умисних тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі,на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, які не зменшилися, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Так, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано 14.02.2018 року.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.02.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 квітня 2018 року.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд заклопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення .
Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти продовження строку його тримання під вартою, представника органу пробації, яка підтримала клопотання, суд прийшов до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого підлягає продовженню, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на тяжкий умисний злочин та тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, не має постійного місця роботи та легальних джерел доходів, а також сталих соціальних зв`язків, які б могли забезпечити його належну процесуальну поведінку та постійного місця проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, судимість за які не погашена у встановленому законом порядку, тому ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, судовий розгляд справи по суті не розпочато, тому строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою слід продовжити на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.
Крім того, при обранні 14.02.2018 р. підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено заставу в розмірі 34 000 грн., у разі внесення якої на підозрюваного покладено певні обов`язки.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає продовженню, застава не внесена, але може бути внесена в майбутньому, то термін дії вказаних обов`язків, в разі внесення застави, слід визначити з дня її внесення до закінчення строку дії даної ухвали.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 197, 199, 314 - 316 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15- ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України - на строк 60 днів, тобто до 31 травня 2018 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 31 травня 2018 року .
Термін дії обов`язків, які покладаються на обвинуваченого в разі внесення застави, визначити з дня її внесення до 31 травня 2018 р. включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1