Справа № 572/843/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 07 січня 2017 року, приблизно о 13 год. 00 хв. перебуваючи в будинку по місцю свого проживання, по АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних стосунків, умисно завдав не менше трьох травматичних (ударних) дій в ділянку голови, в ділянку лівої гомілки, в ділянку грудної клітки - не менше двох травматичних (ударних) дій, особі похилого віку - своєму батьку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, , які в своїй сукупності (щодо живих осіб) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_6 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 09 годині 40 хвилин.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КК України - заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому розгляді винним себе не визнав, надав покази щодо того, що батька часто били на роботі, батько носив з собою пістолет діда, через конфлікти на роботі, скаржився, що боїться його заб`ють, просив його допомогти, постійно був п`яний, часто падав п`яним отримуючи різні травми. Хто міг нанести тілесні ушкодження ОСОБА_3 не відомо, вважає що батько просто падав п`яним, постійно скаржився на стан здоров`я. Детально обставини 06.01.2017р, пригадати не зміг, оскільки святкував Різдво, пояснив що прийшов додому не пам`ятає коли та ліг спати, більше в будинку нікого не було. 07.01.2017р. прокинувся, виправ свої речі, пішов гуляти, вживав алкоголь, повернувшись приблизно в обід побачив у батька синець під оком, на запитання батько йому не відповідав звідки з`явився синець. 08.01.2017р. батько поводив себе як завжди, вживав їжу, дивися телевізор, ОСОБА_3 бачив сліди побоїв на батьку, проте той нічого не говорив з цього приводу. 09.01.2017 р. прокинувся приблизно о 08 год 30 хв. та побачив батька біля свого ліжка мертвим..

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання, що 07.01.2017р. повернулась від своєї дочки ОСОБА_8 додому приблизно о 13 годині, зайшовши до кімнати, де вони проживали разом, побачила що її покійний чоловік ОСОБА_6 лежить на ліжку, на обличчі була кров та синці, у вушних раковинах була кров. На запитання її чоловік зміг повідомити, що його «побив син ОСОБА_9 », чоловік розмовляв погано, супроводжував мову жестами, показуючи руками у бік кімнати, де мешкав ОСОБА_3 , який на той момент спав в сусідній кімнаті, просив його не будити побоюючись продовження побиття. Швидку медичну допомогу не викликала, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово мав конфлікти з батьком та забороняв викликати лікарів. Потерпіла змила кров з ОСОБА_6 , змінила постіль та після того, як ОСОБА_3 прокинувся запропонувала викликати швидку, що ОСОБА_3 робити заборонив, сказавши «зараз з тобою буде теж саме». Впевнена, що нікого іншого у будинку не було і не могло бути. Наступного дня, 08.01.2017р. ОСОБА_6 почував себе погано, майже не міг розмовляти, лежав на ліжку через свій стан, потім поїв та ліг спати, вночі стан погіршився, почав пересуватись по будинку до вбиральні повзки, заснув пізно вночі, майже під ранок, прокинувшись приблизно о 09 год.30.хв. знайшла чоловіка мертвим в сусідній кімнаті біля ліжка сина ОСОБА_3 , викликала поліцію. Крім того, повідомила, що після того, як син переїхав до них жити, приблизно три роки назад, він постійно та регулярно вживав алкогольні напої, увесь час конфліктував з нею та з батьком, дуже часто виникали серйозні сварки, конфлікти, декілька разів син бив батька, неодноразово викликали працівників поліції, чотири рази протягом останнього року вона клала сина ОСОБА_3 на лікування від алкоголізму, прямо зазначила, що ОСОБА_3 через свій стан сп`яніння просто міг не пам`ятати, що бив батька. ОСОБА_6 алкоголем не зловживав, міг іноді випити з приводу свята. Додатково повідомила,що ОСОБА_3 продавав цінні речі, які їй належали, золоті прикраси, бойові нагороди її батька ін.

Допитана свідком ОСОБА_8 дала показання, що 08.01.2017 року приблизно о 18 год.00 хв. вона прийшла до свого батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7 з нагоди свята Різдва і забрати деякі речі, батько сидів на дивані та трусився, на обличчі були синці, піднявши футболку батько показав синці на тілі, був весь побитий, погано розмовляв, на запитання зміг сказати, що « ОСОБА_9 побив», супроводжував мову жестами, показуючи руками у бік кімнати, де мешкає ОСОБА_3 . В цей час зайшов до кімнати ОСОБА_3 почав кричати, нецензурно висловлювати на неї та почав виганяти з будинку. На її пропозицію матері викликати швидку медичну допомогу чи поліцію ОСОБА_3 погрожуючи заборонив таке, продовжив сварку. Залишила будинок приблизно о 20 год. 00 хв. і наступного дня зранку подзвонила її мати ОСОБА_7 та повідомила про смерть батька. Коли прийшла до батьків, мати повідомила, що батька знайшла мертвим в кімнаті ОСОБА_3 , разом з ним вони перенесли його на ліжко, після чого ОСОБА_3 вдягнувся і кудись пішов. Засвідчила, що з моменту, як ОСОБА_3 переїхав жити до батьків, відвідувала батьків раз на тиждень, кожного разу батько або мати їй скаржились на те, що син його б`є, взагалі багато разів виникали конфлікти та сварки між ОСОБА_3 та його батьками, матір лікувала від алкоголізму ОСОБА_3 декілька разів, через постійне вживання алкоголю. Батько алкоголем не зловживав. Матір постійно скаржилась на те, що часто доводиться викликати поліцію чи швидку через скандали зі сторони ОСОБА_3 та побиття ним батька.

Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підтверджується показами вищевказаних свідків.

Відповідно до положень ст.. 97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що знайома з ОСОБА_3 приблизно 17 років, колись зустрічались, мали близькі стосунки, разом їздили на заробітки, останнім часом спілкувались по телефону. Планували жити разом, створити сімю. Зранку 09.01.17 р. вона зателефонувала до ОСОБА_3 , який збирався їхати до неї, останній повідомив, що в нього помер батько а сам він сильно захворів. Після цього вона подзвонила до ОСОБА_7 , яка підтвердила смерть ОСОБА_6 , сказала що 07.01.17 року пішла до дочки, а коли повернулась побачила свого чоловіка сильно побитого та сьогодні помер вранці помер біля ліжка ОСОБА_3 Повідомила, що протягом усього часу спілкування ОСОБА_3 скаржився на поведінку батька, немотивовану агресію, конфліктність та провокації сварок з ним зі сторони батька.

Крім показань потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 судом досліджено висновки судово-медичних експертиз, якими підтверджується винність обвинуваченого у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

За висновком судово-медичної експертизи № 11 трупа ОСОБА_6 на тілі виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді: синця лівої навколоорбітальної ділянки синця щічної ділянки зліва, синця правої вушної раковини, завушної ділянки, крововиливу в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні правої потилично-скроневої ділянки, синця зовнішньої поверхні верхньої та середньої третин правого плеча, двох синців зовнішньої поверхні верхньої та середньої третин лівого передпліччя, синця-гематоми передньої поверхні верхньої та середньої третин лівої гомілки, синця ділянки тіла грудини, крововиливів в м`які тканини грудини, клітківку середостіння, передні поверхні серцевої сорочки та м`яз серця, масивних зливних крововиливів в підшкірно-жирову клітківку, поперечного перелому тіла грудини, в м`язову тканину, під пристінкову плевру справа ( з розривами останньої її 4,5 ребер справа, масивними зливними крововиливами під парієнтальну плевру, з ушкодженням тканини правої легені, що ускладнилося правобічним субтотальним тораксом із колабуванням правої легені на 2/3 її об`єму), переломів: 2,3,4,5,6 справа по середнє-ключичній лінії - переломів 3,4,5,6 ребер зліва по середнє ключичній лінії з бурувато-червоними крововиливами, синця на передньої поверхні грудної клітки справа (в проекції 3-6 ребер по навколо-грудинній та переднє-ключичній лініях топографічно), гематоми переднє-бокової поверхні грудної клітки справа в проекції 7-10 ребер з переломами 2,3,4,5,6,7 ребер справа - по лопатковій лінії, з масивними крововиливами в купол діафрагми, в жирову клітківку правої нирки, синця переднє-бокової поверхні грудної клітки зліва (над лівою реберною дугою). Судово-медичний експерт КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_11 вважає, що ОСОБА_6 :

1. в ділянку голови було завдано - не менше трьох травматичних (ударних) дій;

2. в ділянку правого плеча - одна травматична ( ударна) дія:

3. в ділянку лівого передпліччя - не менше двох травматичних ( ударних) дій;

4. в ділянку лівої гомілки - одна травматична (ударна) дія;

5. в ділянку грудної клітки (ділянка тіла грудини) із майже симетрично розташованими переломами 2,3,4,5,6 ребер справа по середнє-ключичній лінії та 3,4,5,6 ребер зліва середнє-ключичній лінії з крововиливами в клітківку середостінні, в листок серцевої сорочки та передню поверхню серцевого м`язу - одна ударно-стискуюча дія;

6. в ділянку переднє-бокової поверхні грудної клітки справа в проекції 7-10 ребер переломами 2,3,4,5,6,7 ребер справа - по лопатковій лінії, (з розривами останньої проекції 4,5 ребер справа, масивними зливними крововиливами під парієнтальну плевру, ушкодженням тканини правої легені, що ускладнилося правобічним тотальним пневмотораксом із колабуванням правої легені на 2/3 її об`єму з масивними крововиливами в правий купол діафрагми, в жирову клітківку правої нирки - не менше двох травматичних ( ударних) дій;

7. в ділянку переднє-бокової поверхні грудної клітки зліва (над лівою реберною дугою - одна травматична (ударна) дія.

Таким чином, ушкодження описані в п.п. 5 та 6, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. Ушкодження на лівому передпліччі та правому плечі можуть свідчити про так звану «спробу самозахисту» потерпілим ( під час нанесення йому певних тілесних ушкоджень). Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних (ударних, ударно-стискуючих дій тупим твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею з певною ( достатньою) травмуючою силою, щоб виникли останні.

З урахуванням характеру ушкоджень та їх анатомічним розташуванням судово-медичний експерт приходить до висновку про неможливість їх виникнення за умов падіння тіла людини з висоти власного зросту з подальшим (одномоментним) співударом о твердий тупий предмет. Експерт зазначає, що всі тілесні ушкодження, що були на тілі трупа ОСОБА_6 були спричинені останньому в доволі швидкій послідовності одне за одним задовго ( приблизно від двох до трьох діб ) до моменту смерті.

Причиною смерті ОСОБА_6 є закрита тупа травма грудної клітки із переломом тіла грудини, чисельними переломами ребер, та ушкодженням органів грудної порожнини. При цьому, ушкодження (переломи) ребер справа ( з ушкодженням пристінкової плеври) зумовили у потерпілого (через певний час) - розвиток правобічного субтотального пневмотораксу, колабування тканини легені, з розладом дихання та кровообігу, що призвело до критичного порушення дихальної функції (наростаюча дихальна недостатність), зупинки серцевої діяльності та дихання, припинення функцій центральної нервової системи. В крові з трупа ОСОБА_6 етиловий спирт не знайдений.

Згідно дослідженого судом висновку судово-психіатричного експерта №54-28/17 ОСОБА_3 , останній страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (F10 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду) але даний розлад у ОСОБА_3 не супроводжується психотичними порушеннями і не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, Дані про наявність у ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, психічних порушень, які б позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, немає, в стані фізіологічного афекту під час події, яка досліджується у провадженні, ОСОБА_3 не перебував. На час обстеження ОСОБА_3 ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, усвідомлює свої дії та може керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_3 , з урахуванням його рівня розумового розвитку, спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також надавати про них відповідні показання

Визначити індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_3 , їх вплив на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння, а також на характер вчинюваних дій, не вбачається можливим через його негативістичне ставлення до процедури психодіагностичного обстеження. Зважаючи на небажання ОСОБА_3 повідомляти подробиці періоду часу, в який йому інкримінують скоєння злочину, а також відсутність іншої об`єктивної - формації стосовно цієї події, визначити чи перебував ОСОБА_3 в емоційному стані, що суттєво вплинув на його поведінку під час події, яка досліджувалась, не вбачається можливим.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 11 від 09.01.2017 р. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 09 год. 40хв., причина смерті плевро-пульмональний шок, правобічний пневмоторакс, закрита тупа травма грудної клітки з чисельними переломами ребер, грудини та ушкодженням органів грудної порожнини.

Згідно повідомлення головного лікаря КЗ «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» , від 10.01.2017р. №7, відомо, що ОСОБА_3 , 1975 р.н., житель АДРЕСА_1 , знаходився на лікуванні з 16.01. по 01.02.2015р.; з 21.09. по 30.10.2015р; з 14.05. по 13.06.2016р.; з 04.08. по 30.08.2016р. з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, активна залежність».

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудного та визнання його винуватості.

Невизнання ОСОБА_3 вини суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробою уникнення від кримінальної відповідальності. При призначенні покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Аналізуючи докази по справі, суд їх визнає допустимими, об`єктивними та достатніми, і такими, що доводять вину ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_3 щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в даному випадку є умисними, а вина щодо заподіяння смерті є необережною, так як він не бажав смерті батьку, хоча, наносячи удари особі похилого віку, усвідомлював суспільну небезпечність свого діяння, передбачав можливість настання смерті, однак розраховував на відвернення таких наслідків.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що згідно довідки лікаря КЗ «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» ОСОБА_12 від 10.01.17р., ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом «активна алкогольна залежність». За місцем проживання характеризується посередньо, скарг на останнього не надходило. Не працює. Перебував на обліку Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області у 2016 та 2015 роках як сімейний насильник.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , під час судового розгляду не встановлені.

. Суд також враховує думку потерпілої , яка згідно заяви, до ОСОБА_3 претензій не має

Таким чином, враховуючи усі вказані обставини, суд дійшов висновку, що що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах пов`язаних з позбавленням волі і обирає покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Суд також вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання - восьми років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Строк покарання обчислювати з дня затримання - 09 січня 2017 р.

В строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09 січня 2017 р. до 21.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя