Справа № 761/3656/18
Провадження № 1-кс/761/2637/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника тимчасово вилученого майна ТОВ «АПТ Україна» адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві

клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 08 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 05 лютого 2018 року, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: ноутбук НР 250G5, serial CND 7025J4C, яке вилучене 23 січня 2018 року у ході проведення обшуку за фактичною адресою знаходження ТОВ «АПТ Україна», за адресою: м. Київ, Харківське шосе, який на праві користування належить ОСОБА_5 .

Як зазначає прокурор у клопотанні, що за результатами планової виїзної документальної перевірки ТОВ «АПТ-Україна» () встановлено, що службовими особами ТОВ «АПТ-Україна» () в ході здійснення взаємовідносин з ТОВ «Бовван» (), ТОВ «Ларелія» (), ТОВ «Еліт-Укрпромпостач» () умисно занижено суму податку на додану вартість на суму 4 546 878 грн., що є особливо великим розміром.

Крім того, прокурором вказано, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала довідка за результатами проведення перевірки фінансово-господарських операцій проведених за участю ТОВ «АПТ-Україна» () з ТОВ «ЛАРЕЛІЯ» (код за ), ТОВ « БОВВАН» (код за ), ТОВ «Еліт-Укрпромпостач» (код за ) за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2017 року на предмет наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та/або інших правопорушень.

Крім того розслідуванням по провадженню встановлено, що службові особи ТОВ «АПТ-Україна», діючи в період з 01 грудня 2015 року - 31 грудня 2015 року, шляхом безпідставного внесення до податкового обліку, а саме валових витрат та податкового кредиту з ПДВ, операції з ГОВ "АПТ-Імпекс" (), умисно ухилились від сплати до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 3 413 254 грн. Вказані збитки підтверджено актом за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.03.2017 №118/26-15-14-04- 05/38036913.

Згідно бази «Єдиний реєстр податкових накладних» та додатків 5 до декларацій з ПДВ за весь період діяльності ТОВ «ЛАРЕЛІЯ», ТОВ « БОВВАН», ТОВ «Еліт-Укрпромпостач», ТОВ "АПТ-Імпекс" встановлено, що підприємства придбало різноманітну групу товарів/робіт/послуг (- одяг «Секонд-Хенд», кальяни для паління, деталі для сумок, гаманці, сумки жіночі та чоловічі) проте придбання товарів, які були реалізовані ТОВ «АТП-Україна» не встановлено, через що вбачається товарний обрив та реалізація на ТОВ «АТГІ-Україна» товару невідомого походження.

Органом досудового розслідування до ТОВ «АПТ-Україна» () було направлено вимогу, в порядку ст. 93 КПК України, після відмови надання документів, було отримано ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів по взаємовідносинам ТОВ «АПТ-Україна» () з вищевказаними товариствами.

Листом 61903/10 від 12 грудня 2017 року ТОВ «АПТ-Україна» повідомило про втрату всіх документів фінансово-господарської діяльності підприємства за останні три роки.

В ході досудового розслідування становлено, що ТОВ «АПТ-Україна» (), фактично здійснює діяльність за адресою своєї реєстрації: м. Київ, Харківське шосе 161/1.

23 січня 2018 року, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, за місцем здійснення фактичної діяльності ТОВ «АПТ-Україна», за адресою: м. Київ, Харківське шосе 161/1, було проведено обшук. Підчас проведення якого виявлено та вилучено, серед іншого, ноутбук НР 250G5, serial CND 7025J4C, який постановою слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ДФС в м. Києві ОСОБА_6 від 23 січня 2018 року було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0001156 від 08 вересня 2017 року.

Вважає, що вилучене під час обшуку майно має значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Представник власника тимчасово вилученого майна ТОВ «АПТ Україна» адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно ТОВ «АПТ Україна», а саме на ноутбук НР 250G5, serial CND 7025J4C, який було вилучено в ході обшуку за місцем здійснення фактичної діяльності ТОВ «АПТ-Україна», за адресою: м. Київ, Харківське шосе 161/1, немає, оскільки ТОВ «АПТ-Україна» не має ніякого відношення до кримінального провадження №0001156 від 08 вересня 2017 року,вилучений ноутбук не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні,оскільки він не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення,не містить на собі слідів або відомостей щодо кримінального правопорушення,не є об`єктом злочину,не набутий кримінально протиправним шляхом . Крім того зазначив,що при проведенні обшуку слідчим були порушені вимоги ст.ст. 168,234 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши думку сторін провадження,слідчий суддя вважає,що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні №0001156 від 08 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, у кримінальному провадженні №0001156 від 08 вересня 2017 року, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем здійснення фактичної діяльності ТОВ «АПТ-Україна», за адресою: м. Київ, Харківське шосе 161/1, з метою відшукання та вилучення документів ТОВ «АПТ Україна», щодо здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ «ЛАРЕЛІЯ» (), ТОВ «БОВВАН» (), ТОВ «Еліт-Укрпромпостач» (), ТОВ «АПТ-Імпекс» () за період з 01 січня 2014р. по 31 березня 2017р., зокрема: договорів, специфікації та додатків до них, актів приймання-передачі майна, актів виконаних робіт, податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, прибуткових накладних, звітів, платіжних доручень, рахунків-фактур, сертифікатів якості та відповідальності, вантажно-митних декларацій, документів листування, на яких може міститися інформація щодо вказаних вище документів . Відмовлено в задоволенні клопотання в частині вилучення ,зокрема ,комп`ютерної техніки,електронних та цифрових носіїв інформації,мобільних телефонів,грошових коштів посилаючись на положення ч.2 ст.168 КПК України.

23 січня 2018 року в ході проведення обшуку за місцем здійснення фактичної діяльності ТОВ «АПТ-Україна», за адресою: м. Київ, Харківське шосе 161/1, окрім іншого, було виявлено та вилучено ноутбук НР 250G5, serial CND 7025J4C.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України (в редакції Закону №2213-У111 від 16 листопада 2017 року) тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин,мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей,які мають значення для кримінального провадження,здійснюється лише у разі ,якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин,мобільних терміналів систем зв`язку ,крім випадків,коли їх надання разом з інформацією,що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження,або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення,а також якщо доступ до них обмежується їх власником,володільцем чи пов`язаний з подоланням систем логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації,що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах,телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право тимчасово вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого,прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуто особі,у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду,здійснених на підставі ухвали слідчого судді,передбаченої ст.235 цього Кодексу,клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим,прокурором протягом 48 годин після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуто особі,в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0001156 від 08 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України вбачається, що прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: ноутбук НР 250G5, serial CND 7025J4C, яке вилучене 23 січня 2018 року у ході проведення обшуку за фактичною адресою знаходження ТОВ «АПТ Україна», за адресою: м. Київ, Харківське шосе, який на праві користування належить ОСОБА_5 , посилаючись на те, що зазначене вилучене під час обшуку майно має доказове значення для досудового розслідування, та має статус речового доказу у кримінальному провадженні. Метою накладення арешту прокурором у клопотанні зазначено забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим ,в судовому засіданні встановлено,що вилучений вході обшуку ноутбук НР 250G5, serial CND 7025J4C належить на праві власності ТОВ «АПТ-Україна»,що підтверджується видатковою накладною №51/3790464 від 5 квітня 2017 року,транспортною накладною №1/3790464 від 5 квітня 2017 року.

Постановою слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 про визнання речовими доказами від 23 січня 2018 року вилучений 23 січня 2018 року в ході обшуку НР 250G5, serial CND 7025J4C визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0001156 з підстав того,що «вказані авто набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення ;вищевказані авто набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення ,містять відомості,які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ,що встановлюються під час кримінального провадження» (як зазначено в постанові слідчого).

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте,в матеріалах клопотання відсутні відомості щодо набуття вилученого ноутбуку кримінально протиправним шляхом або отримання внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим,на переконання слідчого судді, вважати, що вказане майно, зазначене в клопотанні, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відсутні підстави.
Крім того,слід зазначити,що тимчасове вилучене майно зазначене у клопотанні ,вилучене слідчим з порушенням вимог ч.2 ст.168 КПК України ,оскільки слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку відмовлено у вилученні комп`ютерної техніки,у клопотанні відсутні відомості,що тимчасове вилучення ноутбуку разом з інформацією,що міститься на ньому,є необхідною умовою проведення експертного дослідження,або що зазначене майно отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення. Не надано прокурором слідчому судді відомостей,що службовими особами ТОВ «АПН-Україна» обмежувався доступ до нього.
Приймаючи до уваги вищевикладене та ураховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 08 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1