ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/352/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця «Про роз`яснення подальшого виконання рішення суду»,
ВСТАНОВИВ:
03.10.2017 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшло вищезазначене подання. З тексту подання вбачається, що на виконанні Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 1-128/10 від 11.06.2012 р. про конфіскацію на користь держави майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 . В ході виконання виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, держвиконавцем було описано майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: 1/3 частини квартири в буд. АДРЕСА_1 . 21.01.2013 р. до відділу було надано довідку ф. № 3 від 18.01.2013 р., де зазначено, що на вказаній житловій площі прописана неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також до відділу був наданий лист служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 153 від 21.01.2013 р. про заперечення реалізації описаної частини квартири. Відповідно до п. 28 частини 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень - у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону. Посилаючись на положення зазначеної інструкції, а також у зв`язку із відсутністю дозволу служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації щодо реалізації належного боржнику майна, державний виконавець звернувся до суду із роз`ясненням щодо подальшого виконання рішення суду.
Сторони у судове засідання не з`явились, що не позбавляє суд можливості розглянути подання у їх відсутність відповідно до положень ст. 411 КПК України 1960.
Перевіривши зміст подання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 409 КПК України (1960 р) - питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Згідно з ч.1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.
Дослідженням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2010 р. , на підставі якого був виданий вищезазначений виконавчий лист встановлено, що ухвалюючи цей вирок, судом були вирішені питання, визначені ст. ст. 323-324 КПК України, а тому вирок не потребує додаткового роз`яснення.
До того ж, з подання державного виконавця вбачається те, що фактично ставиться питання не про роз`яснення рішення суду, а про роз`яснення способу його подальшого виконання, що не передбачено нормами КПК України.
Діючими нормативно-правовими актами чітко визначено порядок виконання рішення суду в частині конфіскації майна і, зокрема: у відповідності до ст. 62 Закону України Про виконавче провадження виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Крім того, порядок організації примусового виконання рішень визначений в Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема в п. 28 цієї Інструкції, на який посилався державний виконавець в своєму поданні.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те що вирок, на підставі якого видано вищевказаний виконавчий лист, ухвалено у чіткій відповідності до вимог закону, всі юридичні питання вирішено однозначно, вирок є зрозумілим, з чітким і логічним формулюванням висновків, а тому підстави для задоволення подання державного виконавця відсутні та у задоволенні зазначеного подання слід відмовити.
Керуючись ст.409, 411 КПК України 1960 р., суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання державного виконавця ОСОБА_5 «Про роз`яснення подальшого виконання рішення суду» - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.
Головуючий, суддя: ОСОБА_1