Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного .суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду від 3 листопада 2017 року про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 25 лютого 2005 року за нововиявленими обставинами у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за п.4 п.12 ч.2 ст.115 КК України,-

Встановила:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим рішенням суду 1-ої інстанції, просить ухвалу від 03.11.2017 року скасувати та переглянути вирок Апеляційного суду Рівненської області від 25.02.2005 року та ухвалити новий вирок, яким його дії вірно кваліфікувати. Свої вимоги мотивує тим, що при розгляді заяви його захисника про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції допустив ряд грубих та істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства, що перешкодило йому постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. Зокрема, зазначає, що нововиявленими обставинами, на його думку, є завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_10 , які судом покладені в основу вироку. Суть показів свідка зводиться до того, що останній під тиском працівників міліції на досудовому слідстві і судовому засіданні давав неправдиві покази щодо обставин скоєння злочину, що підтверджується його явкою з повинною. Зазначені покази свідка при розгляді заяви за ново виявленими обставинами судом не досліджувались. Також суд не допитав ряд інших свідків.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 03.11.2017 року та скасувати вирок Апеляційного суду Рівненської області від 25.02.2005 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України та постановити новий вирок, яким дії ОСОБА_6 перекваліфікувати на ст..118 КК України та призначити йому покарання в межах санкції статті даного закону, а ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням виправдати. Свої доводи мотивує, зокрема, тим, що 09.03.2016 року до Корецького ВП ГУ НП в Рівненській області поступила явка з повинною свідка ОСОБА_10 . З явки з повинною слідує, що на досудовому і судовому слідстві покази щодо обставин вбивства ОСОБА_11 він давав завідомо неправдиві. Зроблено це було під тиском працівників міліції. Однак, при розгляді заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами свідка допитати не вдалось, так як він 28.12.2017 року трагічно загинув в ДТП.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 25.02.2005 року ОСОБА_6 визнано винним за п.4,12. Ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання довічне позбавлення волі. На підставі ч.2 ст.71 КК до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 28.01.1999 року і остаточне покарання визначено довічне позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винним за п.п.4,12 ч.2 ст.115 КК України і призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі. Судом було вирішено питання про речові докази.

Ухвалою колегії суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 28.07.2005 року касаційна скарга адвоката ОСОБА_12 , подана в інтересах засудженого ОСОБА_6 , залишена без задоволення, а касаційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволена частково. Вирок щодо ОСОБА_9 змінено та виключено з вступної та мотивувальної його частини вказівку, що ОСОБА_9 раніше судимий, вказавши, що відповідно до вимог ст..55 КК України 1960 року він є особою, яка не має судимості.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.11.2017 року заява захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 25 лютого 2005 року за ново виявленими обставинами залишена без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 , захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, дослідивши матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перевіривши наведені в апеляціях доводи, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження: 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Частиною 3 вказаної норми закону встановлено, що обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку-підтверджені матеріалами розслідування.

Штучне створення або підроблення доказів, а також завідомо неправдиві показання, в тому числі, і свідка, на яких ґрунтується вирок, можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо вони спричинили постановлення необґрунтованого або незаконного судового рішення.

Завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого у кримінальному провадженні є кримінально караним діянням, відповідальність за які передбачена ст..384 КК України. Статтею 71 КПК України 1960 року також було передбачено, що за дачу завідомо неправдивих показань свідок несе кримінальну відповідальність.

Тому, вказані обставини можуть бути визнані як нововиявлені обставини, якщо вони установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування.

Натомість, як убачається з матеріалів судового провадження за заявою захисника ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Рівненської області від 05.02.2005 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , захисник до заяви долучив тільки світлокопію явки з повинною свідка ОСОБА_10 та копію висновку Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області від 20.03.2016 року про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину по даному факту.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано не визнав обставини, вказані захисником ОСОБА_8 , як нововиявлені, оскільки ним до заяви не долучений жоден процесуальний документ, що підтверджував би дачу свідком ОСОБА_10 завідомо неправдивих показань.

Крім того, як убачається із матеріалів кримінальної справи щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_10 двічі викликався в суд для дачі показань і кожного разу він підтверджував свої покази.

Європейський Суд з прав людини у справах «Шабельник проти України», «Півень проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенства права. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. ЦУей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватись для виправлення судових рішень, помилок у здійсненні правосуддя, а не зміни рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява захисника ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами містить доводи стосовно незгоди з доказами, на яких ґрунтується вирок Апеляційного суду Рівненської області від 05.02.2005 року і не містить обставин, які могли вплинути на судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 404, 405, 407, 459-467 КПК України, колегія суддів ,-

Ухвалила:

Ухвалу Рівненського міського суду від 03 листопада 2017 року про залишення без задоволення заяви захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 25 лютого 2005 року за ново виявленими обставинами залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2