Справа № 405/1349/18
Провадження № 1-кп/405/55/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 18 квітня 2018 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за таких обставин:
Після цього, ОСОБА_4 перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля, був помічений потерпілим ОСОБА_5 . Обвинувачений усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті та незважаючи на це, діючим відкрито, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу до кінця, почав тікати з місця скоєння злочину утримуючи при собі викрадене майно, при цьому виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак зробити це не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були припиненні потерпілим ОСОБА_5 , який наздогнав ОСОБА_4 неподалік від місця вчинення злочину, після чого останній був переданий співробітникам поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що 12.02.2017, приблизно о 05 год. 00 хв. перебуваючи біля будинку №56, за адресою: м. Кропивницький, вул. Єгорова, побачив автомобіль білого кольору, марки ГАЗ 2410. Підійшовши до пасажирських дверей відчинив їх металевими ножицями та проник у салон автомобіля, звідки взяв автомагнітолу, ніж та акумулятор для мобільного телефону. Вказані речі поклав за пазуху куртки, але в цей момент вийшов власник автомобіля та відчинив двері. Він почав тікати, проте потерпілий його схопив і викликав поліцію. Викрадені речі він віддав працівникам поліції. Зазначив, що злочин вчинив з метою наживи. У вчиненому злочині розкаявся.
Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючи даних на його особу, визнавши недоцільним допит потерпілої особи, свідків та вивчення письмових доказів у провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового слідства є правильною.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу та вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Так, ОСОБА_4 повторно вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 органом пробації оцінюється, як високий. Ризик небезпеки для суспільства, оцінюється, як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе при застосуванні покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставини, обтяжуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд вважає, що його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень є можливим без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 1430 грн. 00 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України суд,
визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд міста Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7 Мягкий