Провадження №1-кс/369/20/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 розглянув у судовому засіданні в м. Києві клопотання ПрАТ «Київобленерго» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005962 від 25 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання ПрАТ «Київобленерго» про скасування арешту майна, яке було обґрунтоване тим, що за результатами розгляду клопотання заступника начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року у справі №369/10414/17 накладено арешт на: змив речовини бурого кольору з плитки; брелок чорного кольору від автомобіля; вільний зразок марлевого тампону; капці кімнатні; гіпсовий зліпок низу підошви взуття; 2 гіпсові зліпки низу підошви взуття; змив РБК з підлоги; два сліди низу взуття; змиви РБК з підлоги вітальні; 4 сліди структури матеріалу; 8 слідів пальців рук; чохол до мобільного телефону «Samsung»; мобільний телефон марки «Iphone» , які були виявлені та вилучені під час проведення огляду домогосподарства , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 24.09.2017 приблизно о 20:00 год. невстановлені особи, з метою вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, діючи з корисливих мотивів, проникли до буд. АДРЕСА_1 , де спричинили тілесні ушкодження гр-ці ОСОБА_5 , 1962р.н., та її чоловіку ОСОБА_6 , 1959 р.н., від яких останній помер.

З ухвали про накладення арешту вбачається, що арешт на зазначене майно накладено як на речові докази кримінального правопорушення, з метою їх збереження.

ОСОБА_6 працював на посаді голови правління приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (надалі-Товариство) з 15 січня 2015 року, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

Під час виконання своїх трудових обов`язків голова правління Товариства ОСОБА_6 користувався службовим мобільним телефоном марки Iphone 7 128 GB Black (Apple Iphone), серійний номер НОМЕР_1 , який належить Товариству та який був вилучений на місці злочину.

За вказаний мобільний телефон Товариством були сплачені кошти у сумі 25799,00 грн. підприємству ТОВ «ВИН 2016» () згідно платіжного доручення № від 22 лютого 2017 року на підставі рахунку № НОМЕР_2 від 21 лютого 2017 року та отриманий Товариством на підставі видаткової накладеної № 5 від 23.02.2017 року.

Таким чином, мобільний телефон марки Iphone 7 128 GB Black (Apple Iphone), серійний номер НОМЕР_1 належить Товариству.

Тому заявник просив скасувати арешт на мобільний телефон марки «Iphone», накладений згідно ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року у справі № 369/10414/17.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Київобленерго» вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП перебуває кримінальне провадження № 0005962 від 25 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2017 накладено арешт на: змив речовини бурого кольору з плитки; брелок чорного кольору від автомобіля; вільний зразок марлевого тампону; капці кімнатні; гіпсовий зліпок низу підошви взуття; 2 гіпсові зліпки низу підошви взуття; змив РБК з підлоги; два сліди низу взуття; змиви РБК з підлоги вітальні; 4 сліди структури матеріалу; 8 слідів пальців рук; чохол до мобільного телефону «Samsung»; мобільний телефон марки «Iphone» приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0005962 від 25 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України .
Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки представник власника майна не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-173, 175 372, КПК України, -
У Х В А Л И В :
В клопотанні ПрАТ «Київобленерго» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005962 від 25 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1