Cправа № 750/9492/17
Провадження № 1-кс/750/2230/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007781 від 30.09.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:
03.10.2017 року до суду, засобами поштового зв`язку, надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що належить компанії «IVOLINK», зареєстрованої в АДРЕСА_1 , із забороною власнику розпоряджатись, користуватись та відчужувати вказаний транспортний засіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Однак, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий вказує, що майно, яке на його думку належить арештувати, було вилучене 30.09.2017 року в ході огляду місця події, та належить компанії «IVOLINK», зареєстрованої в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Проте, в порушення п.3 ч.2 ст. 171 КПК України слідчий не надавав, та жодним чином документально не підтвердив факт належності цього майна саме компанії «IVOLINK».

Крім того, слідчим у клопотанні зазначено, що вказаний автомобіль був засобом вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке 30.09.2017 року внесено до ЄРДР за №0007781, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом з тим, в подальшому слідчим зазначено, що такий автомобіль визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а саме зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та був об`єктом кримінально протиправних дій. Тобто, не зрозуміло, зазначений автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 був засобом вчинення кримінального правопорушення, чи об`єктом кримінально протиправних дій, з врахуванням того, що відповідно до копії витягу з ЄРДР №0007781 від 30.09.2017 року, долученої слідчим до матеріалів клопотання, слідує, що 30.09.2017 року близько 02:00 год. з гаражу № НОМЕР_3 в автокооперативі №40 у с. Новоселівці, Чернігівського району та області відбулось незаконне заволодіння автомобілем Opel Astra, зеленого кольору, н.з. НОМЕР_4 , отже об`єктом протиправних дій був зовсім інший транспортний засіб.

І на останок слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Слідчим у клопотанні зазначено, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 був засобом вчинення кримінального правопорушення, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тоді як з поданого клопотання не зрозуміло, до якого критерію, передбаченого ст. 98 КПК України, має відношення зазначений транспортний засіб, та які докази фактів чи обставин будуть встановлені з його допомогою під час кримінального провадження.

Недодержання зазначених вимог є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1