Справа № 463/4015/17
пр.№ 1-кс/464/12/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2018 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15 травня 2017 року,
в с т а н о в и в :
потерпілий ОСОБА_5 звернувся з скаргою на постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП У Львівській області ОСОБА_4 від 15 травня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0003566 від 18 жовтня 2016 року.
В скарзі зазначає, що не погоджується з висновками, що викладені у постанові слідчого, оскільки останнім зроблено передчасний висновок про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення без проведення належного та повного розслідування кримінального провадження, зокрема, слідчим не допитано працівників поліції, які прибули на виклик та були очевидцями того, як ОСОБА_6 наносив удари.
У судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий у судовому засіданні проти вимог скарги заперечила. Зазначила, що постанова прийнята у відповідності до вимог діючого кримінально-процесуального законодавства. По справі були проведені усі можливі слідчі дії направленні на встановлення істини по справі. Просила у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження №0003566, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою слідчого Личаківського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 15.05.2017 року закрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003566 від 18.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0003566 від 18.10.2016 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Під час досудового розслідування слідчими було відібрано пояснення у заявника ОСОБА_7 , допитано потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 та проведено судово-медичну експертизу.
Згідно із письмових пояснень ОСОБА_7 , в ніч з 14.10.2016 року на 15.10.2016 року ОСОБА_6 під час конфлікту вчинив штовханину з працівниками поліції, які прибули на виклик, під час чого її чоловік ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, вдарившись головою об двері. (а.к.п. 10)
Як вбачається зі змісту протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 19.10.2016 року, в ніч з 14 на 15.10.2016 року під час конфлікту з ОСОБА_6 , коли останній виривався з рук працівників поліції, які приїхали на виклик, він корпусом штовхнув ОСОБА_5 , в результаті чого такий вдарився головою об двері. (а.к.п.13-15)
Зазначені покази потерпілого ОСОБА_5 та пояснення ОСОБА_7 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_6 , відповідно до протоколу допиту свідка від 10.03.2017 року. (а.к.п. 34-35)
Згідно із висновком експерта № 2076 від 19.10.2016 року, у ОСОБА_5 виявлено садно в ділянці перенісся, синець на верхній повіці правого ока, які утворились від дії тупого предмета, можливо від краю відчинених дверей, могли виникнути в ніч з 14 на 15 жовтня 2016 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. (а.к.п. 19)
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України характеризується діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Суб`єктивна сторона зазначеного злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст.125 КК України настає коли умисел винного був спрямований на заподіяння легкого тілесного ушкодження.
З огляду на викладене в діях ОСОБА_6 не вбачається умисних дій на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_5 .
Тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_5 виникли в результаті необережних дій з боку ОСОБА_6 і у нього був відсутній умисел на заподіяння легких тілесних ушкоджень.
За вказаних обставин - настання необережних наслідків у виді тілесних ушкоджень, дає підстави вважати, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережності вини не є кримінально караним за ст.125 КК України.
Інших переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових дій за результатами розгляду заяви будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, не наведено.
Оглянуті матеріали кримінального провадження свідчать про те, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Окрім цього, слід зазначити, що згідно з п.1 ч.1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження, передбачене ст. 125 КК України, є провадження у формі приватного обвинувачення, та таке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
Проте, всупереч зазначеній нормі, кримінальне провадження внесено на підставі заяви ОСОБА_7 , яка відповідно до ст. 55 КПК України не є потерпілою.
З огляду на викладене, скарга на постанову про закриття кримінального провадження не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 55, 56, 110, 284, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України,

у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15 травня 2017 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1