Справа № 627/1171/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2018смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000527 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любостань Великосолдатського району Курської області, росіянина, громадянина України, військовозобов`язаного, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :
03 листопада 2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , йшов по вул.Миколи Сургая в с.Любівка Краснокутського району Харківської області, дескориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення і умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав пріоритетний дорожній знак 2.1 «Уступи дорогу», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 56 від 13.11.2017 року, 525 грн., що висів на стовпі.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав філії «Краснокутський райавтодор» дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 05 листопада 2017 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , йшов по вул.Слобожанська в с.Любівка Краснокутського району Харківської області, дескориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення і умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав попереджувальний дорожній знак 1.23.1 «Прилегла другорядна дорога», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 56 від 13.11.2017 року, 525 грн., що висів на стовпі.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав філії «Краснокутський райавтодор» дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 13 листопада 2017 року, приблизно о 22 год. 35 хв., ОСОБА_4 знаходився по вул.Миру,123 в смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, де скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вікно автомобіля ВАЗ 21051 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , відчинене, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення і умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав з останнього грошові кошти у сумі 200 грн..

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечував факту їх вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно викрав чуже майно.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати:

за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості - ч.1, ч.2 ст.185 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, проживає на території Любівської сільської ради, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не володіє.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєних злочинах.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1, ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ст.70 КК України, у виді арешту. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обиралася. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді:

за ч.1 ст.185 КК України 1 (одного) місяця арешту;

за ч.2 ст.185 КК України 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази:

- пріоритетний дорожній знак 2.1 «Уступи дорогу» та попереджувальний дорожній знак 1.23.1 «Прилегла другорядна дорога», що згідно зберігальної розписки знаходяться на зберіганні у потерпілого, повернути філії «Краснокутський райавтодор» дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1