Дата документу Справа № 323/713/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/713/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1037/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з моменту його затримання, в порядку звернення вироку до виконання.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити новий -виправдувальний вирок. В обґрунтування своїх вимог вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, апелянт зазначає, що оскаржуваний вирок містить формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, яке ніколи не висувалось обвинуваченому в суді першої інстанції. Крім того, зазначає, що під час допиту експерта ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 судом не з`ясовано всіх питань стосовно участі обвинуваченого у спричинені потерпілому ОСОБА_11 ушкоджень, з`ясування яких має істотне значення; не відображені у вироку показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , а показання ОСОБА_6 викладені неповно. Крім того апелянт вказує на те, що під час виконання органом досудового розслідування вимог ст.290 КПК України стороні захисту не були відкриті всі матеріали кримінального провадження. Зазначає, що суд також залишив поза увагою клопотання сторони захисту про визнання певних доказів недопустимими, які подавалися під час розгляду кримінального провадження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також просить вищевказаний вирок суду скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок. Свої вимоги обґрунтовує тими самими доводами, що і його захисник у своїй апеляційній скарзі, та вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за наступних обставин.

16 листопада 2013 року, близько 16 годин 30 хвилин, на ділянці біля будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_11 , виник конфлікт, причину якого достовірно встановити не вдалось.

ОСОБА_6 , повертаючись з роботи додому, біля будинку №9 по вулиці Московській в смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області зустрів ОСОБА_11 , який був явно в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 почав висловлювати на адресу ОСОБА_6 своє невдоволення діями останнього, якими саме достовірно встановити не вдалось. При цьому ОСОБА_11 використовував нецензурну лексику, на зауваження та пропозицію ОСОБА_6 припинити ці дії ОСОБА_11 не реагував. Потім ОСОБА_11 почав намагатись вдарити ОСОБА_6 по обличчю, а той тричі ухилився від таких ударів. На четвертий раз ОСОБА_6 у відповідь наніс ОСОБА_11 два удари рукою в область обличчя. Через це ОСОБА_11 почав погрожувати ОСОБА_6 тим, що помститься через старшу його дитину. Тоді ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_11 , взяв за грудки та почав тягати за них, при цьому наніс ще декілька (не менше шести) ударів в область голови, після чого штовхнув ОСОБА_11 , від чого той впав на землю. Знаходячись на землі, ОСОБА_11 продовжив висловлюватись лайкою в бік ОСОБА_6 , після чого зробив спробу вкусити останнього за ногу. Тоді ОСОБА_6 , звільнивши праву ногу з рук ОСОБА_11 , діючи умисно, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді смерті ОСОБА_11 , коли міг і повинен був їх передбачати, наніс правою ногою, взутою у кросівок, удар по лівій частині голови потерпілого.

Після останнього з нанесених ОСОБА_6 ударів ОСОБА_11 знепритомнів, конфлікт між ними припинився, а ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу. В подальшому ОСОБА_11 був доставлений до реанімаційного відділення КУ «Оріхівська центральна районна лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приходячи до тями, помер внаслідок отримання внутрішньочерепної травми.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, вирок, ухвалений судом першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 вказаним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за обвинувальним актом, який 27 лютого 2014 року надійшов до суду першої інстанції з прокуратури Оріхівського району, ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , наніс останньому декілька множинних ударів кулаками по голові, обличчю та тулубу.

У зміненому прокурором 25 січня 2017 року обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_6 наніс потерплому ОСОБА_11 два удари (один рукою в область обличчя, а інший ногою в область голови).

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Всупереч вказаним вимогам, суд, формулюючи обвинувачення, визнане доведеними, вказав про те, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 не менше 9 ударів. Таким чином, суд вийшов за межі висунутого обвинувачення, фактично збільшивши його обсяг, що є недопустимим.

Крім того, обвинувачення, яке визнане судом доведеним, у вироку не сформульовано належним чином.

Так, у вироку суд не конкретно відобразив суб`єктивну сторону правопорушення, фактично не зазначив спрямованість умислу ОСОБА_6 при вчиненні інкримінованих йому дій.

Всупереч вимогам ст.94, 370, ч.3 ст.374 КПК України, не дав у вироку оцінку всім дослідженим доказам.

Так, згідно з матеріалами провадження, у судових засіданнях від 15 січня 2016 року та від 30 березня 2017 року були допитані свідок ОСОБА_13 та експерт ОСОБА_9 (т.3 а.с.79-82, 262-271). Однак пояснення вказаних свідків у вироку не відображені, та ним не надано жодної оцінки.

Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального законодавства, допущені судом першої інстанції, є істотними, оскільки потягли порушення права обвинуваченого на захист та перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З врахуванням викладеного, відповідно до вимог ст.ст.409, 412 КПК України, оскаржуваний вирок суду підлягає безумовному скасуванню.

Колегія суддів, діючи у межах, передбачених ст.404 КПК України, не може виправити вказані недоліки, тому, скасовуючи зазначений вирок суду, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, повно та всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Оскільки, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, інші доводи, викладені в апеляційних скаргах, підлягають перевірці при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.7-9, 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.121 КК України, скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4