Справа № 199/7049/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2017 року листопада місяця 29 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, проживаючого і зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2017 Клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 задоволено і до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано на підставі ч. 2 ст. 19, п. 1) ст. 93, п. 3) ч. 1 ст. 94 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Законного представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання Слідчого АНД ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру,
ОСОБА_3 , будучи особою, відносно до якої за ч.1 ст. 259 КК України, на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2017 засновано на підставі ч. 2 ст. 19, п. 1) ст. 93, п. 3) ч. 1 ст. 94 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в березні 2017 року повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_3 09.03.2017 приблизно о 15:50 годині, знаходячись в парку «Воронцова», неподалік від місця свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, вчинене повторно, на території «Дніпропетровської установи виконання покарань №4», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Олексієнко, 80, з метою порушення нормального ритму роботи та функціонування вище вказаного закладу та внесення елементу дезорганізації у функціонування даного закладу, шляхом здійснення телефонного дзвінка з власного мобільного телефону марки «Samsung», imei НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператору «МТС» з номером НОМЕР_2 , діючи умисно, повідомив оператора «102» на спеціальну лінію «102» неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності про нібито існуючу підготовку вибуху на території «Дніпропетровської установи виконання покарань №4», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Олексієнко, 80, при цьому ОСОБА_3 достовірно знав, що вказане повідомлення не відповідає дійсності та є неправдивим.
В результаті умисного завідомо неправдивого повідомлення, вчиненого повторно ОСОБА_3 , про підготовку вибуху на території «Дніпропетровської установи виконання покарань №4», для відвернення можливої загрози вибуху та евакуації утримуючих осіб та персоналу «Дніпропетровської установи виконання покарань №4» було залучено особовий склад Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області та вибухово-технічного відділу Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Таким чином, ОСОБА_3 повторно створив умови, які потягли за собою тяжкі наслідки, а саме: створення обстановки загального страху, порушення спокою утримуючих осіб та персоналу установи, в наслідок чого було паралізовано нормальну роботу «Дніпропетровської установи виконання покарань №4».
09.03.2017 з 16 години 15 хвилин по 17 години 00 хвилин при виїзді вибухово-технічного відділу Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області вибухових пристроїв, саморобних вибухових пристроїв на території «Дніпропетровської установи виконання покарань №4», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Олексієнко, 80, виявлено не було.
Прокурор вважаючи доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, запропонував суду у зв`язку із встановленням того факту, що за висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №192 від 28.09.2017 підозрюваний у вчиненні суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 страждав і в даний час страждає хронічними психічними хворобами в формі шизофренії параноїдної, підтримав клопотання слідчого про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 із направленням останнього на лікування до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, як це визначено у висновку зазначеної експертизи.
Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Вона пояснила це тим, що ОСОБА_3 , як це було встановлено органом досудового слідства та підтверджено в судовому засіданні, дійсно вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України, але вчинив його у стані неосудності, оскільки хворіє на параїноїдну шизофренію, як це вказано у висновку судово-психіатричної експертизи.
Допитана в судовому засіданні законний представник підозрюваного ОСОБА_6 підтвердила, що 09.03.2017 її син ОСОБА_3 зателефонував на лінію 102 та повідомив про підготовку вибуху на території «Дніпропетровської установи виконання покарань №4», але він це зробив, оскільки його примусили троє невідомих їй та її сину чоловіків, які відносяться до протестантської церкви.
Відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів за №228 від 09.03.2017 у «Дніпропетровській установі виконання покарань №4», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Олексієнко, 80 не виявлено ВОП, СВУ, БП.
Як вбачається з протоколу огляду предмету від 09.03.2017 року, у присутності двох понятих оглянуто мобільний телефон. Даний мобільний телефон марки «Samsung», imei НОМЕР_3 , добровільно надав ОСОБА_3 .
Відповідно до Акту прослуховування записів архіватору мовленої інформації «MARS» чергової частини Дніпровського ВП за повідомленням про замінування слідчого ізолятору м. Дніпро 09.03.2017, дана інформація надійшла по телефону « НОМЕР_4 » 09.03.2017 о 15:50:37, тривалість розмови 19 секунд.
Із інформації про телекомунікаційні послуги мобільного телефону НОМЕР_2 , вбачається, що 09.03.2017 о 15:52:52 на телефон 102 було здійснено телефонний дзвінок.
Речовим доказом телефоном «Samsung», imei НОМЕР_3 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст.259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожувало загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, вчинене повторно.
Згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №192 від 28.09.2017 року ОСОБА_3 у період часу, що має відношення до скоєння інкримінованого йому діяння, страждав і в даний час страждає хронічними психічними хворобами в формі шизофренії параноїдної. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло можливості ОСОБА_3 віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_3 також не може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними та потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
Згідно довідки з КЗ «Дніпропетрвоська міська поліклініка № 1» ДОР № 14/556 від 08.09.2017 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2011 року з діагнозом: шизофренія .
Тому суд приходить до висновку, що скоєні правопорушення було вчинено ОСОБА_3 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.
Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом. Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку. Якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
Згідно ч.1ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, перебувала у стані неосудності або хворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
На час розгляду справи стан здоров`я ОСОБА_3 виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, а тому суд постановляє ухвалу про застосування до нього примусових заходів медичного характеру відповідно до п. 1 ст. 93, п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 110, 292, 369, 371, 372, 503, 512-513 КПК України, суд
Клопотання слідчого АНД ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 19, п. 1) ст. 93, п. 3) ч. 1 ст. 94 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

29.11.2017