Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/905/18

Справа № 711/2549/18

20 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників прокуратури Черкаської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність працівників прокуратури Черкаської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 05.03.2018р. про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник вважає відповідь прокуратури Черкаської області незаконною, а в діях працівників правоохоронних органів вбачає істотні порушення кримінально-процесуального законодавства.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Прокурор також в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд без його участі та відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги та доданих до неї документів, 05.03.2018р. адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до прокуратури Черкаської області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В заяві зазначено, що у провадженні колегії суддів Звенигородського районного суду Черкаської області, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перебуває кримінальна справа №699/268/15-к по обвинуваченню ОСОБА_4 у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.253-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.263-1 КК України, де заявник є захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Через віддаленість місцеперебування адвоката ОСОБА_3 від Звенигородського районного суду Черкаської області, захисником було подано клопотання про проведення судового розгляду у режими відеоконференції, однак судом було постановлено ухвалу від 08.02.2018р., якою було відмовлено у задоволенні клопотання. Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд свідомо порушує право обвинуваченого на захист, шляхом перешкоджання правової діяльності захисника, що є ознаками злочину, передбаченого 397 КК України. Тому він просив внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування щодо даних суддів.

Листом від 20.03.2018р. за підписом прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 заявника повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з такими діями прокурора заявник звернувся до слідчого судді з зазначеною скаргою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку доводам заявника слідчий суддя виходить з наступного.

Положення ч.1 ст.214 КПК та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України (далі КК), зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_3 від 05.03.2018р. свідчить, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння. Вбачається, що заявник не погоджується з діями суддів і в нього є сумніви щодо законності таких дій та змісту постановленого судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Отже власно сумніви заявника щодо законності судового рішення не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, якщо ці сумніви не підтверджені об`єктивними даними, тобто обставинами, які підтверджуються належними доказами.

Варто звернути увагу на особливості діяльності суду та суддів. Завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд шляхом здійснення правосуддя на засадах верховенства права (ст.2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Виконання завдань суду покладається, зокрема, на суддів, які безпосередньо здійснюють правосуддя. Законом передбачено, що суддя зобов`язаний, зокрема, безсторонньо вирішувати судові справи відповідно до закону, виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). З огляду на незалежність судової гілки влади та засади діяльності судів і суддів держава гарантує, що правосуддя здійснюється на засадах законності і правомірності, незалежним і безстороннім судом. Отже за загальним правилом діє презумпція відповідно до якої правомірність дій судді презюмується доки не доведено іншого.

Таким чином, припущення заявника про постановлення колегією суддів завідомо неправосудного рішення ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки неправомірність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо постановлення суддею завідомо неправосудного рішення не є безумовним свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади. Достовірність такого припущення має бути встановлена у передбаченому законом порядку (перегляд судових рішень, дисциплінарне провадження щодо судді тощо) і лише у разі підтвердження допущення суддею порушень законодавства можна обґрунтовано припускати про можливість вчинення кримінально караного діяння, що є підставою для здійснення кримінального провадження.

Варто звернути увагу, що чинний КПК не передбачає можливості оскарження дій слідчого, прокурора щодо внесення відомостей до ЄРДР у випадку відсутності достатніх об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, у відповідних заяві чи повідомленні. Разом з тим необґрунтоване порушення кримінального провадження є підставою для проведення слідчих дій, в процесі здійснення яких неминучим є обмеження конституційних прав і свобод особи, що саме по собі порушує такі засади кримінального провадження, як верховенство права, законність, невтручання у приватне життя тощо. Натомість кримінальне провадження має здійснюватися із додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв, які не містять достатньо об`єктивних фактичних даних, що підтверджують реальність події злочину (в даному випадку висновок відповідного державного органу про вчинення суддею неправомірних дій), не відповідатиме засадам верховенства права і не може обумовлюватись суто формальним підходом до такої процедури.

Таким чином, враховуючи, що заява ОСОБА_3 від 05.03.2018р. не відповідає вищезазначеним критеріям повідомлення про кримінальне правопорушення, що тягне відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, то прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1