Справа № 761/7141/17
Провадження № 1-кс/761/4508/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 000 26, у якому
гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, українець, з середньою освітою, касир ТОВ «Фора», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, інвалід 2 гр., зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засуджувався,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про направлення підозрюваного до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Водночас, під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний під час вчинення злочинів міг перебувати у неосудному стані. У зв`язку з цим, постановою слідчого від 27.01.2017 щодо ОСОБА_4 призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза.

У той же час, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 21.02.2017 № 104 для уточнення ступеню враженості наявних у ОСОБА_4 психічних порушень та вирішення експертних питань необхідне призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне задовольнити клопотання, оскільки проведення на даному етапі ініційованої експертизи необхідно для вирішення питання щодо подальшого розслідування.

Захисник та підозрюваний заперечували проти призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Свою незгоду підозрюваний обґрунтував тим, що не довіряє експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, крім того вважає, що експертне дослідження можна провести в амбулаторних умовах. Також ОСОБА_4 просив врахувати, що Апеляційним судом м. Києва щодо нього призначена експертиза в Українському науково-дослідному інституті соціальної судової психіатрії та наркології.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

У силу вимог ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, що викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Крім того, статтею 509 КПК до обов`язків слідчого та прокурора віднесене залучення експерта для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження встановлені обставини, що дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані, або ж захворіла на психічну хворобу після вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 21.02.2017 № 104 ОСОБА_4 з раннього дитячого віку поставлений на облік до лікаря-психіатра, йому встановлювалися діагнози «резидуально-органічне ураження головного мозку», «дисгармонійний психічний інфантилізм», «дитячий аутизм». З 2003 року ОСОБА_4 встановлений діагноз «шизофренія параноїдна». У 2015 році підозрюваному встановлений діагноз «шизофренія параноїдна, дефектний стан».

У вересні жовтні 2015 року підозрюваний проходив стаціонарну СПЕ в КМЦСПЕ і йому встановлений діагноз «шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу, дефектний стан»

Отже, сукупність наведеного дає достатні підстави слідчому та прокурору ставити під сумнів осудність ОСОБА_4 , тобто вимагає проведення відповідної експертизи.

Згідно з ст.21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза по кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 509 КПК визначено, що у разі необхідності проведення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.

Отже, слідчий суддя відмічає, що процесуальним законом визначено, що підставою для проведення стаціонарної експертизи, яка фактично пов`язана з ізоляцією особи від суспільства, тобто вимагає триманням її в умовах несвободи, є необхідність тривалого спостереження за особою.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи (затв. Наказом МОЗ від 08.10.2001 № 397) (далі Порядок) предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для органів слідства та суду.

Слідчий суддя також приймає до уваги, що в силу п. 23 Порядку експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, повинні обґрунтувати висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

Отже, підставою для поміщення особи до психіатричного закладу з закритим режимом має бути висновок уповноважених осіб про неможливість проведення експертизи у більш сприятливому для підозрюваного режимі, тобто шляхом проведення амбулаторної психіатричної експертизи.

Наведені вище обставини свідчать про неможливість проведення ініційованої стороною обвинувачення експертизи без поміщення особи до відповідної експертної установи.

Слідчий суддя враховує, що згідно з п. 26 Порядку стаціонарна експертиза проводиться в експертній установі з окремим утриманням осіб, які перебувають і не перебувають під вартою.

Таким чином, застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є перешкодою для проведення ініційованого виду експертного дослідження.

У силу п. 28 Порядку термін проведення стаціонарної експертизи становить до 30 діб, і в залежності від обсягу та складності експертизи може бути продовжений за узгодженням з органом, що призначив експертизу.

Сукупність наведених факторів та обставин приводять слідчого суддю до переконання, що потреби досудового розслідування виправдовують запропонований стороною обвинувачення ступінь втручання у права особи.
На підставі викладеного, керуючись ст.509 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. КиєвіОСОБА_6 задовольнити.

Направити підозрюваного ОСОБА_4 до Київського міського Центру судово-психіатричної експертизи для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи в межах строку досудового розслідування, але не більше двох місяців.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1