Справа № 738/234/18
№ провадження 1-кп/738/51/2018
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року місто Мена
Менський районний суд Чернігівської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 07.02.2018 р. відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Чернігівської області, громадянина України, українця, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:
секретаря ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

25 січня 2018 року близько 12-00 години, ОСОБА_2 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, прибув до будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_6 придбав у неї за гроші в сумі 50 грн. пляшку горілки ємністю 1 літр, розрахувавшись сувенірною купюрою, ззовні схожою на купюру номіналом 500 грн., та отримав від ОСОБА_6 решту в сумі 450 грн., чим спричинив їй майнової шкоди в сумі 450 грн.
07.02.2018 року близько 18-00 години, ОСОБА_2 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , останній умисно завдав удар рукою в ліву частину обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, які згідно висновку експерта № 15 від 09.02.2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні 06.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 190 КК України у вчиненні яких він обвинувачується визнав у повному обсязі, обставини викладені у обвинувальному акті підтвердив та зазначив, що 25.01.2018 року приблизно о 12-00 годині купував у ОСОБА_6 горілку. Розрахувався за горілку сувенірною купюрою номіналом 500 грн. Цю купюру забрав у знайомого, однак не бачив що вона сувенірна. ОСОБА_6 дала йому решту 450 грн. Коли забрав у знайомого сувенірну купюру, із собою були ще кошти номіналом 100 та 200 грн., а коли купував у потерпілої горілку то із собою була лише сувенірна купюра номіналом 500 грн. Дізнався, що 500 грн. не справжні, через день після того як розрахувався з ОСОБА_6 за горілку.

Також зазначив, що наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у квартирі матері, яка була також свідком цих подій. Наніс удар у ділянку ока.

У судовому засіданні 20.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся. Також зазначив, що знав про те, що розраховується з потерпілою ОСОБА_6 за горілку, сувенірною купюрою номіналом 500 грн., яку згорнув, щоб не було видно що це не справжні гроші, а потерпіла його давно знала та довіряла, тому не перевірила повністю купюру. Зазначив, що на минулому судовому засідання сказав що не знав що розраховується не справжніми коштами, оскільки розгубився та боявся суворого покарання. Покази поміняв добровільно без будь-якого стороннього впливу, фізичного або психічного примусу. Вказав, що ОСОБА_6 частину коштів відшкодував і вона його пробачила.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що обвинувачений інколи йому допомагає по господарству. У нього на столі лежали дві сувенірні купюри на яких зазначено 500 грн. і одну з них забрав обвинувачений. Про те що обвинувачений забрав у нього сувенірну купюру, дізнався від знайомого через декілька днів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, крім визнання ним вини та показань свідка, також підтверджується і іншими наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого, ОСОБА_6 повідомила, що 25.01.2018 року близько 12 години гр. ОСОБА_2 житель м. Мена шахрайським шляхом заволодів належними їй грошима у сумі 450 грн., у зв`язку з чим, вона просить притягнути ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності;

- протоколом огляду місця події від 08.02.2018 року та фототаблицею до нього, згідно якого при огляді помешкання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 у кімнаті на столі було виявлено сувенірну купюру номіналом 500 грн., без серії та номеру у правому нижньому куті та на якій зазначено «не являється платежным средством»;

- протоколом огляду від 08.02.2018 року та фототаблицею до нього, згідно якого, порівнюючи купюру номіналом 500 грн. якою розрахувався обвинувачений з ОСОБА_6 та на якій зазначено «сувенір» та купюру номіналом 500 грн., яка міститься на офіційному сайті Національного банку України виявлено безліч розбіжностей.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, крім визнання ним вини, також підтверджується і іншими наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
-висновком експерта № 15 від 09.02.2018 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, що міг утворитися від дії тупого предмету та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 та відеозаписом до нього, з якого вбачається що свідок ОСОБА_10 розповіла та показала як обвинувачений ОСОБА_2 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_7 та відеозаписом до нього, з якого вбачається що потерпіла ОСОБА_7 розповіла та показала як обвинувачений ОСОБА_2 наносив їй тілесні ушкодження;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_2 та відеозаписом до нього, з якого вбачається що підозрюваний ОСОБА_2 розповів та показав як він наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 125 КК України повністю доведено та правильно кваліфіковано органом досудового розслідування, як умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) та умисні дії, що виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, визнання обвинуваченим своєї вини, характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого його вік, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також досудову доповідь органу з питань пробації, згідно якої, виправлення ОСОБА_2 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, а обставиною, що його обтяжує, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність у обвинуваченого ОСОБА_2 однієї обставини, що пом`якшує покарання та однієї обставини що обтяжує покарання, визнання ним своєї вини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт та за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт, остаточно призначивши покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Речовий доказ у кримінальному провадженні сувенірну купюру, за зовнішніми ознаками схожу на офіційну купюру номіналом 500 грн., яка запакована у паперовий пакет та опечатана необхідно залишити для зберігання у матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин;
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт строком 220 (двісті двадцять) годин.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт строком 220 (двісті двадцять) годин.
Речовий доказ у кримінальному провадженні сувенірну купюру, за зовнішніми ознаками схожу на офіційну купюру номіналом 500 грн., яка запакована у паперовий пакет та опечатана залишити для зберігання у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1