Справа № 755/3566/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "10" березня 2018 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, уродженця м. Кутаісі, Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0002362 від 07.03.2018 р. із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.03.2017 приблизно між 12 год. 30 хв. та 13-00 год., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, приїхали на автомобілі марки «БМВ», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей час у ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, та вони обрали об`єктом свого протиправного посягання чуже майно, яке знаходилось в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи за заздалегідь розподіленими між собою ролями, взяв з автомобіля марки «БМВ», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , розвідний ключ, викрутки та інші інструменти, за допомогою яких впевнившись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом зламу замків відчинили вхідні двері квартири АДРЕСА_3 .
В цей час діючи за попередньою змовою та заздалегідь розподіленими між собою ролями, ОСОБА_6 стояв поруч з вхідними дверями квартири АДРЕСА_3 , та спостерігав за протиправними діями, а також за навколишньою обстановкою, маючи намір попередити ОСОБА_8 в разі появи на місці події мешканців будинку.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті незаконне збагачення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньо розробленим та узгодженим між всіма учасниками вчинення злочину планом дій та розподіленими між собою ролями, таємно, шляхом зламу замків за допомогою інструментів розвідний ключа та викрутки, та інших спеціальних інструментів проникли до приміщення вищевказаної квартири.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів та скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири всі здюйснювали дії спрямовані на пошук майна з метою подальшого обернення на свою користь. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, в жилій кімнаті виявили електричний фен для сушіння волосся марки «Roventa», вартістю 300 гривень 00 копійок, дитячі роликові ковзани білого кольору з синіми вставками вартістю 500 гривень 00 копійок, рюкзак чорного кольору марки «Turkish», вартістю 500 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які таємно викрали.
Потім ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 з викраденим майном сіли до автомобіля марки «БМВ», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та поїхали з вказаної адреси, а невстановлена досудовим розслідуванням особа попрямувала пішки у невідомому напрямку.
Таким чином ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та невстановленою особою викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень 00 копійок.
У подальшому під час безперервного переслідування працівниками управління карного розшуку Головного управління Національної поліціїу м. Києві, автомобіля марки «БМВ», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 з ОСОБА_6 були затримані по вул. Миру, 3 мііста Києва, з викраденим майном, інструментами якими вчинявся злочин.
У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого, а також вчинити інше правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. При цьому захисник зазначив, що підозрюваний має стійки соціальні зв`язки, має на утриманні малолітніх дітей, має постійне місце роботи. Крім того, на думку захисту підозра не обґрунтована, ризики прокурором, передбачені ст. 177 КПК України, не наведені.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку підозрюваного, захисника суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме:

- п.1 ст. 177 КПК України- підозрюваний ОСОБА_6 будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин,може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

-п. 2 ст. 177 КПК України - перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-п.3 ст. 177 КПК України- перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-п. 4 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші, або аналогічні злочини;

-п.5 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти інші аналогічні корисливі кримінальні правопорушення.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність у нього постійного місця роботи, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.

Під час проведення досудового розслідування, не отримано даних про те, що ОСОБА_6 , не може утримуватись в умовах державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд при обранні запобіжного заходу враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, який раніше судимий, постійної роботи не має не одружений.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необгрунтованого чи недопустимого не встановив.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_5 про відсутність будь-яких доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є непереконливими.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначає розмір застави згідно ч.5 ст.182 КПК України, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу.

Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні злочину, застава може бути призначена у розмірі який перевищує встановлені межи розміру застави.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, має постійного джерела прибутку, вчинив умисний корисливий злочин, з метою забезпечення підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне призначити розмір застави, відповідно не менше суми завданого матеріального збитку в наслідок вчинення злочину.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 184, 193-196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів до 14-00 год. 05 травня 2018 року.
Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить на момент винесення ухвали 128000 грн.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУДСАУ, , МФО - 820172, банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/р - 2089).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим у провадженні.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення
застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок ТУДСАУ, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджую внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її
проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя