Дата документу Справа № 335/699/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/187/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/699/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 березня 2018 року, із забороною залишати в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2018 року щодо ОСОБА_7 , посилаючись на те, що в день розгляду клопотання 23.01.2018 року слідчим суддею було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, а повний текст ухвали прокурором було отримано лише 01.02.2018 року, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості оскаржити ухвалу у встановлений КПК України строк.

Після поновлення строку на оскарження просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу підозрюваного на інших учасників провадження, а також тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що його звільнено з посади інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Запоріжжі ДПП НПУ та на даний час він офіційно не працевлаштований.

Також, на думку прокурора, обґрунтування слідчого судді щодо тяжкості можливого майбутнього покарання та наявність у зв`язку з цим ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, навпаки лише підтверджують правильність позиції сторони обвинувачення щодо необхідності обрання ОСОБА_7 більш суворого запобіжного заходу, чим домашній арешт.

Поміж іншого апелянт звертає увагу на неспроможність доводів слідчого судді щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме довідки про його спільне проживання зі співмешканкою та дитиною, оскільки ОСОБА_7 у декларації після звільнення, розміщеній в Єдиному державному реєстрі декларацій та датованій 04.01.2018 року, не зазначив жодного члена родини, з яким спільно проживає, а під час розгляду клопотання не спромігся назвати дату народження дитини, яка, з його слів, перебуває на його утриманні, що також ставить під сумнів наявність вказаної обставини.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадженні слідчого відділу прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 13.10.2017 року, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

18 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

22 січня 2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, дані про особу підозрюваного, а також, що доводи клопотання про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Проте, право кожної особи на доступ до суду гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий основоположний принцип верховенства права, як доступ до правосуддя, гарантований й національним законодавством, зокрема, нормами ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч. 1, ч. 2 ст. 24, ст. ст. 394, 395 КПК України, ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з доводом апелянта про те, що отримання ним повного тексту ухвали слідчого судді від 23.01.2018 року лише 01.02.2018 року, стало перешкодою для її своєчасного апеляційного оскарження та вважає цю причину поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України, за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду підлягає поновленню лише строк, який пропущений з поважних причин.

З урахуванням зазначених обставин та з метою забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне поновити процесуальному прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2018 року, який пропущений апелянтом, на думку колегії суддів, з поважних причин.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги щодо суті прийнятого слідчим суддею рішення, то колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки слідчого, прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з ухвали, долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять доказів стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується й колегія суддів, а тому з урахуванням зазначених обставин та враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а також того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 26.10.2015 року, з матір`ю якого ОСОБА_12 перебуває у цивільному шлюбі, неодноразово нагороджувався грамотами та отримував подяки за свою працю, перебуваючи на посаді інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, з якої наразі звільнений, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є неспроможними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_7 : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, а також роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього відповідно до положень ст. 194 КПК України.

Отже, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Що стосується посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, за один з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, то, відповідно до вимог КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, сама по собі не може бути беззаперечною підставою застосування щодо особи запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків слідчого судді.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Поновити процесуальному прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 березня 2018 року, із забороною залишати в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: