АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1790/17 Справа № 205/3748/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 27 травня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України,

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія №89» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України, - до 2 років 5 місяців позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року ОСОБА_7 було зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Кінець строку 07.02.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд послався на те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки він раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте вчинив умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення, має стягнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як необґрунтовану і незаконну та застосувати відносно нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що перебуває на лікуванні в спеціалізованій лікарні при колонії, працював на добровільних началах старшим днювальним, до праці ставився добросовісно, зауважень з боку адміністрації не мав.

Відповідно до ст. 402 КПК України інші сторони судового провадження заперечення на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на час звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення відбув 2/3 строку призначеного покарання, мав одне стягнення та одне заохочення, працевлаштований на добровільних засадах старшим днювальним відділення СПС. Суду були відомі і дані щодо стану здоров`я ОСОБА_7 .

Згідно вимог ст. 81 КК України, крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і його особу в цілому. Відповідно до ст. 12 КК України, засуджений скоїв злочин середньої тяжкості, не одноразово був судимим, раніше вже умовно-достроково був звільнений від відбуття покарання, але знову вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 схильний до антисоціальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбуття покарання, не довів свого виправлення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні вказаного подання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення, не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія №89» на засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4