Справа № 645/6178/16-к
Провадження № 1-кп/645/196/17
В И Р О К
Іменем України
03 листопада 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесіс, Латвія, громадянина України, який має не повну вищу освіту, розлученого, маючого на утримання малолітню дитину - 2007 року народження, який раніше судимий -14.03.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі; 19.10.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.; 25.01.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України - 2 роки іспитового строку; 29.05.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до 3 роки 6 місяців позбавлення волі, зст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений ухвалою Балаклійського райсуду Харківської області від 21.01.2014 року умовно достроково на 1 рік 2 міс 27 днів; 24.02.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
03.12.2016 року, приблизно о 17 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 10-Б, на території гаражно-будівельного кооперативу «Олімпієць», побачив раніше знайомого йому ОСОБА_7 , який під`їхав на автомобілі «ГАЗ 3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 до гаражного боксу зазначеного кооперативу. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме акумуляторної батареї, яка була встановлена під капотом автомобіля «ГАЗ 3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 , дочекавшись моменту, коли ОСОБА_7 залишив територію гаражно-будівельного кооперативу, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, в той же день о 17.45 годин, підійшов до автомобіля «ГАЗ 3302» реєстраційний номер. НОМЕР_1 , припаркованого на території ГБК «Олімпієць» за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 10-Б, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив капот вищевказаного автомобіля та побачив під капотом акумуляторну батарею «FORSE 74 720А» жовтого кольору 12V, 74АН, 130 min, 720А, Extended temperature range -40°C /+60°C, Manufactured by WESTA International Scientific Industrial Corporation, код 4074 321141. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав руками з автомобіля «ГАЗ 3302» вищевказану акумуляторну батарею «FORSE 74 720А» жовтого кольору, забрав її та після цього, пішов з місця скоєння злочину, розпорядившись вищезазначеною акумуляторною батареєю на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду, яка, згідно висновку авто- товарознавчої експертизи № 636 від 09.12.2016, становить 1395,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється. Також обвинувачений у судовому засіданні просив застосувати до нього Закон України «Про амністію».
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Також, потерпілий ОСОБА_7 відмовився від пред`явлення цивільного позову, оскільки викрадене майно йому повернуто.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадене чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої встановлено, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 перебуває малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ). Як вбачається з матеріалів справи 11 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу від 11 серпня 2010 року серії НОМЕР_3 ). Відповідно довідки «Промжитлосервіс-2» від 26.10.2017 року малолітня дитина мешкає разом з батьком, ОСОБА_5 у кімн. АДРЕСА_2 .
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшувальних провину обставин, наведені вище дані про особу обвинуваченого.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, конкретні обставини вчинення ним злочину, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Згідно матеріалів справи, вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2017 року, ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Враховуючи зазначене, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_5 , на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання , призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2017 року у вигляді 2 років 6 місяців, більш сурового покарання, призначеного цим вироком у вигляді 3 років позбавлення волі, та остаточно суд призначає ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
ОСОБА_5 подав суду заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили які не позбавлені батьківських прав, та які на день набрання чинності Закону України «Про амністію» мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в України» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженої від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 . Як вбачається з матеріалів справи 11 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу від 11 серпня 2010 року серії НОМЕР_3 ). Відповідно довідки «Промжитлосервіс-2» від 26.10.2017 року малолітня дитина мешкає разом з батьком, ОСОБА_5 у кімн. АДРЕСА_2 . Батьківських прав станом на момент розгляду справи обвинувачений не позбавлений.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, санкція за вчинення якого передбачає можливість призначення покарання на строк до п`яти років.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року, а тому необхідно його звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого у дохід держави.
Питання щодо речових доказів та судових витрат судом вирішується у відповідності з положеннями ст. ст. 100, 122 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, за вчинення якого призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2017 року у вигляді 2 років 6 місяців, більш суровим покаранням, призначеного цим вироком у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення полі на строк 3 роки.
На підставі статті 1 пункту «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі призначеного за даним вироком звільнити, та звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.
В строк відбуття покарання рахувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 06 лютого 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_5 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 06.02.2017 року до 20.06.2017 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року до 03.11.2017 року ОСОБА_5 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Речовий доказ - акумуляторну батарею «FORSE 74 720А» жовтого кольору після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 351 гривень 84 копійок.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя -