Справа № 741/1550/17
УХВАЛА
іменем України
16 листопада 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Носівського РС з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області подання Носівського РС з питань пробації про звільнення від покарання у зв`язку з амністією ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 06 червня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання один рік позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_5 визначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Октябрського районного суду м. Полтава у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки.

01 листопада 2017 року до суду надійшло подання Носівського РС з питань пробації про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, адже на день набрання чинності цим Законом засуджений має неповнолітнього сина.

У судому засіданні представник Носівського РС з питань пробації ОСОБА_4 підтримала подання та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні виразив згоду на звільнення його від відбування покарання у зв`язку з актом амністії.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Вислухавши представника Носівського РС з питань пробації, засудженого, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав законної сили 07 вересня 2017 року, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

ОСОБА_5 засуджений за злочин середньої тяжкості. ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має неповнолітнього сина, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (аркуш особової справи 92).

Отже, суд робить висновок, що подання Носівського РС з питань пробації підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 86 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 06 червня 2016 року на підставі пункту «В» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1