Справа № 183/5199/17
№ 1-кп/183/407/18

У Х В А Л А
22 січня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримана клопотання свого захисника, просила суд його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти об`єднання в одне вищевказаних кримінальних проваджень з огляду на те, що хоча дії кожної з обвинувачених і кваліфікуються за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, і обставини у даних кримінальних провадженнях одні і ті ж, однак їх дії за диспозицією ч. 2 ст. 191 КК України є різними, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а ОСОБА_6 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Тобто ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні різних злочинів.
Заслухавши захисника, обвинувачену та прокурора, вивчивши обвинувальні акти, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднанні матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Судом встановлено, що згідно обвинувальних актів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. За конструкцією та змістом склад цього злочину є так званим складом з кількома альтернативними діяннями (привласнення, розтрата, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем), що мають різний «предметний» зміст. Тобто диспозиція цієї норми закону про кримінальну відповідальність перелічує кілька альтернативних діянь, кожне з яких як самостійно, так і в їх сукупності, причому у будь-якій кількості й поєднанні, становлять єдиний (одиничний) злочин. З обвинувальних актів вбачається, що дії кожної обвинуваченої кваліфіковані за різними альтернативними складами злочину ОСОБА_5 як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а ОСОБА_6 як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Тобто ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні різних злочинів, не дивлячись на те, що їх дії кваліфіковані за одними і тими ж частинами і статтями КК України.
А відтак, доводи захисника про те, що обвинуваченим інкримінується вчинення одних і тих же злочинів, є помилковими. Крім того, об`єднання зазначених проваджень в одне, з урахуванням висунутого обвинувачення у вчиненні різних з альтернативних діянь, передбачених ч. 2 ст. 191 КК України, може негативно вплинути на розумність строків розгляду обох кримінальних проваджень. Суд враховує те, що в даних кримінальних провадженнях свідками зазначені одні й ті ж особи, але на переконання суду, їх окремий розгляд негативно вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду не може.
Враховуючи наведене, суд не знаходить достатніх підстав для застосування положень ст. 334 КПК України, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 217, 334 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про об`єднання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1