АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4213/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/82/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року,-

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, клопотання слідчого Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою закінчується 19 год. 10 хв. 11 травня 2018 року.

Визначено підозрюваному розмір застави у сумі 35 240 грн. та покладено відповідні обов`язки у випадку внесення такої.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 13 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України за №000726.

Органом досудового розслідування встановлено, що 13 березня 2018 року близько 15:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №13 по вул.Бродівська в м.Тернополі, шляхом розбиття склопакета металопластикових вхідних дверей, проник до цокольного поверху вказаного будинку, звідки намагався викрасти набір інструментів King Roys загальною вартістю 1000 грн., розподільчу коробку у кількості 1 шт. вартістю 27 грн., анкери у кількості 4 шт. загальною вартістю 40 грн., гайки М-16 у кількості 17 шт. загальною вартістю 10 грн., рулетку синього кольору (довжиною 10 метрів) марки S&M вартістю 100 грн., монтажну перфоровану смужку довжиною 35 м вартістю 170 грн., та, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий із викраденим майном на виході із підвального приміщення потерпілим ОСОБА_10 ..

13 березня 2018 року ОСОБА_7 затримано на підставі ч. 1 ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

14 березня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить строк на апеляційне оскарження поновити, ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вказує, що 15 березня 2018 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст ухвали 19 березня 2018 року. Зазначає, що завірену копію повного тексту ухвали слідчого судді отримав лише 22 березня 2018 року.

Вважає, що ризики, які наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді є загальними, абстрактними та не підтверджені доказами, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, що підозрюваний готується будь-яким чином вчиняти інші злочини чи перешкоджати кримінальному провадженню.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , міцні соціальні зв`язки, поганий стан здоров`я, наміру ухилятися від органів досудового розслідування не має, тому вважає, що обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є занадто суворим.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2018 року адвокат ОСОБА_8 звернувся до міськрайонного суду з заявою про видачу йому повного тексту ухвали слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу. Оскільки, копію вказаної ухвали захисник отримав 22 березня 2018 року, а апеляційну скаргу, згідно поштового конверта, подав 24 березня 2018 року, тобто в межах 5 днів, як це передбачено КПК України, строк на апеляційне оскарження слід вважати таким, що не був пропущений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінального процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Такими ризиками слідчий суддя визнав і те, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, а також засудженим вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року, який 07 березня 2018 року набрав законної сили, знову вчинив корисливий злочин.

Вказані обставини в сукупності свідчать про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальні правопорушення, і у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, як про це просять апелянти, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню а також, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, слідчим суддею також прийнято до уваги вік підозрюваного ОСОБА_7 , те, що він ніде не працює, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється та покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, сторона захисту та підозрюваний під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції не надали.

Крім того, слідчий суддя, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, вірно визначив розмір застави, що є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2