Справа № 203/2115/17
Провадження № 1-кп/0203/312/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682 від 22.03.2017 року, із укладеною угодою про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 22.07.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до рішення Апеляційного суду від 20.10.2011 вирок змінений, засудженому застосовано ст.ст. 75,76 КК України до 1 року випробувального терміну, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

10.12.2016 року, близько 15 години 10 хвилин, ОСОБА_5 зайшов до супермаркету «Варус-35» ТОВ «Омега», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 11, де на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, візуально переконавшись втому, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався скоїти крадіжку продуктів харчування: сир ТМ «Комо Кантрі 50 %» вагою нетто 0,460 кг; ковбаси «Московська» с/к в/с ? Спец. цех., вагою нетто 0,192 кг., загальною вартістю 179, 82 гривень, які належать ТОВ «Омега», поклав у сумку-барсетку та у зовнішню кишеню одягненої на ньому куртки, після чого прийшов касову зону, не сплативши вартість вказаного товару, та прослідував до виходу з супермаркету, однак, не зміг довести злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками супермаркету вказаного магазину на місці вчинення злочину.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

07 червня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному злочині. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 : у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення, свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності від ТОВ «Омега», також підтримав та просив затвердити угоду про примирення, яка була укладена між представником ТОВ «Омега» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , пояснив, що наслідки укладання угоди про примирення зрозумілі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру ТОВ «Омега» не має.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав представника потерпілого та обвинуваченого при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення від 07 червня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності від ТОВ «Омега», та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Речові докази: сир ТМ «Комо Кантрі 50 %» вагою нетто 0,460 кг; ковбасу «Московська» с/к в/с ? Спец. цех., вагою нетто 0,192 кг., які передані під зберігальну розписку управляючому магазину «Варус-35» ОСОБА_7 , залишити за належністю ТОВ «Омега».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1