Справа № 362/5934/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/416/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 19.04.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2018 року, яким :
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне, Росії, росіянина, громадянина України, що має середню освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.10.2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 19.03.2014 р. Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, до 6 років позбавлення волі, 17.02.2017 р. звільненого умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 1 день, засуджено за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання призначено, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Вироком також вирішено питання про речові докази по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

19.07.2017 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_9 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у останнього виник прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
В подальшому, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на не огороджене подвір`я АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 . Після чого підійшов до будинку та пошкодивши скло у вікні камінням, яке знаходилось поряд, проник в середину будинку, з якого скоїв крадіжку телевізора марки «ВВК» вартістю 2277 грн., електролобзика марки «Фіолент» вартістю 1246 грн., та монтажного стиплера марки «BERG» вартістю 340 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3863 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попередній вироком від 19.03.2014 року у вигляді 1 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді 4 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що судом при призначенні покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, провівши судові дебати та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, колегією суддів не перевіряються.

Суд, розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст.185, КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в жито.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2014 року ОСОБА_9 був засуджений Обухівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі та 17.02.2017 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 1 день. Тобто, невідбуте покарання за попереднім вироком обвинуваченого ОСОБА_9 становить 1 рік 1 місяць та 1 день.
Проте, призначаючи ОСОБА_9 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, суд першої інстанції застосував принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Обухівським міськрайонним судом Київської області від19.03.2014 року до покарання призначеного оскаржуваним вироком, припустився помилки приєднавши покарання, яке є більшим від невідбутої частини покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про неправильне призначення ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, заслуговують на увагу.
З огляду на те, що судом першої інстанції при застосуванні ст. 71 КК України застосований принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання, колегія суддів знаходить за необхідне до призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України за оскаржуваним вироком, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.03.2014 року.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_9 покарання зміні через неправильне застосування кримінального закону при призначенні покарання.
На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 404, 405,407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
ВирокВасильківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2018 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.03.2014 року остаточно визначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :