АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012653 від 22.10.2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.01.2005 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 2 років розбавлення волі;
- 03.12.2009 Голосіївським районним судом м. Києва за ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 27.01.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців і 20 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст.75 України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він у невстановлений час, місці та при невстановлених обставинах незаконно придбав 98 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм, що є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, які він став незаконно зберігати при собі. 07.06.2016 о 17 годині на території гаражного кооперативу «Екологія» за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 5/1, працівниками поліції зазначені боєприпаси були виявлені у ОСОБА_6 в рюкзаку.
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі винного, що потягло за собою неправильне застосування кримінального закону (ст.75 КК України) та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання, належним чином не врахував дані про особу винного, а саме те, що він має не зняту та не погашену судимість за попереднім вироком, покарання за раніше вчинені злочини відбував у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, що свідчить про неможливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання. За наведених обставин вважає, що суд неправильного звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.
В решті вирок суду просить залишити без змін.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, а саме те, що він вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких, дані про особу винного, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, займається (зі слів) суспільно-корисною працею, має постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання, - рецидив злочину.

З урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину та даних про особу винного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки визнав, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини, за яких його було вчинено, дані про особу винного, наявність судимостей, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, його діями тяжких наслідків не завдано.
Доводи прокурора у поданій апеляційній скарзі про те, що обвинувачений раніше був неодноразово судимим, у тому числі за вчинення корисливого злочину, не можуть самі по собі свідчити про те, що виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбування покарання, та враховані судом при кваліфікації дій ОСОБА_6 , призначенні покарання та звільненні від його відбування.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає неправильного застосування судом першої інстанції кримінального закону, а саме положень ст.75 КК України, як на цьому наполягає прокурор.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування чи зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3