Справа № 308/188/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001417 від 20 жовтня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобарово, Тячівського району, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (в порядку ст. 89 КК України)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення терміну перебування нерозмитненого транспортного засобу Land Rover Freelander та достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він не перебував на стаціонарному лікуванні в Тячівській районній лікарні №1 в період часу з 12 по 18 вересня 2017 року, а при вирішенні питання про наявність обставин непереборної сили, які б перешкоджали вивезти з митної території України транспортний засіб Land Rover Freelander, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у встановлений законом термін, необхідно надати документи, що підтвердили наявність вказаних перешкод, використовуючи електронний бланк довідки про тимчасову непрацездатність встановленого взірця, поставив ніде не облікований №13, дату 12 вересня 2017 року, вказавши в ній, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 12 по 18 вересня 2017 року у неврологічному відділенні Тячівської РЛ №1 з діагнозом остеохондроз поперекового відділу хребта.

Після внесення відомостей до вказаної довідки про тимчасову непрацездатність на своє ім`я, ОСОБА_4 поставив короткий підпис в графі «Лікар» для посвідчення достовірності відомостей вказаних в довідці.

Після цього виготовлену таким чином підроблену довідку про тимчасову непрацездатність заповнену на ім`я ОСОБА_4 , було пред`явлено останнім до Закарпатської митниці ДФС, на підставі чого 18 вересня 2017 року при виїзді за межі митної території України ним було уникнено притягнення до адміністративної відповідальності за перевищення терміну перебування нерозмитненого транспортного засобу Land Rover Freelander, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на території України.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений частиною 1 статті 358 КК України, а саме - підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Далі, 18 вересня 2017 року під час виїзду за межі митної території України через митний пост «Солотвино» ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення терміну перебування нерозмитненого транспортного засобу Land Rover Freelander, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на території України, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що довідка Тячівської районної лікарні №13 від 12 вересня 2017 року являється фіктивною, оскільки він не перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні надав вказану довідку посадовим особам митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС.

Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про тимчасову непрацездатність №13 від 12 вересня 2017 року, виданій від імені Тячівської районної лікарні №1 є неправдивими, ОСОБА_4 подав її до Закарпатської митниці ДФС як підставу правомірного перебування на території України та наявності непереборної сили, які перешкоджали йому з 14 вересня 2017 року вивезти з митної території України транспортний засіб Land Rover Freelander, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

22 грудня 2017 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 у цьому провадженні, з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, а також зобов`язується сплатити судові витрати.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за частиною 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень. Згідно ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточно покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч.4 ст. 358 КК України кваліфікуючими ознаками якого є - використання завідомо підробленого документа.

Вказані кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку укладення угоди, укладена добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, захисника та прокурора, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкціям ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, а тому укладена угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує пом`якшуючі провину обставини обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Характеризується обвинувачений за місцем проживання з позитивного боку. Тому суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді.

З урахуванням усіх обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд, вважає за необхідне погодитися з призначенням узгодженого сторонами обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2017 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому провадженні, з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за частиною 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточно покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: заява про обставини непереборної сили ОСОБА_4 , запит ДФС до Тячівської РЛ №1 від 20.09.2017 року, інформація Тячівської РЛ №1 від 05.10.2017 року №511, копія супровідного листа начальника митного посту «Соломоново» від 19.10.2017 року з додатками на 8 арк. Залишити при матеріалах кримінального провадження, довідку Тячівської РЛ №1 №13 від 12.09.2017 року видану на імя ОСОБА_4 знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1