Провадження №1-кп/761/127/2017
В И Р О К
іменем України
27 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002685 від 09.03.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севан, Вірменії, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю у судових засіданнях:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_12

представника потерпілого ОСОБА_13

свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
в с т а н о в и в:
09 березня 2015 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Воровського зі сторонни вул. Тургенівська в напрямку пр. Перемоги та наближався до перехрестя вул. Воровського та пр. Перемоги в м. Києві, яке на той час не регулювалось. В цей же час, по головній дорозі пр. Перемоги зі сторони бул. Т.Шевченка в напрямку вул. Чорновола рухався автомобіль «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 .
Грубо порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б», 12.2; 12.4; 16.11 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, ОСОБА_8 проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості і виїхав з другорядної дороги на перехрещення проїзних частин головної дороги пр. Перемоги та проігнорувавши вимоги інформаційно-вказівного знаку 33.5.16 «Напрямки руху по смугах» не дав дорогу автомобілю «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався по головній дорозі.
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_8 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України, відбулось зіткнення передньої частини автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , із задньою правою частиною автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого пасажиру даного автомобіля ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 2159/Е від 07.08.2017 року заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток лицевого черепу та травматизації правого ока.
Згідно висновку експерта № 207ат від 05.05.2015 року «...В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пунктів : 12.2; 12.4; 16.11; 33.5.16 ПДР України.
В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог пунктів : 16.11; 33.5.16 ПДР України.
В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, в діях водія автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , вбачається невідповідності вимогам пунктів : 12.4; 16.11; 33.5.16 ПДР України.
Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимогам пунктів : 16.11; 33.5.16. ПДР України».
Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 .І., ОСОБА_8 порушив п. п. 2.3 «б», 12.4; 16.11; 33.5.16 Правил дорожнього руху України:
-п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;
-п. 12.4: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
-п. 16.11: На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
-Дорожній знак 33.5.16 «напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Таким чином, ОСОБА_8 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні досліджені безпосередньо судом докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину пов?язаного з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження фактично визнав повністю та дав показання згідно з якими, він 09 березня 2015 року у вечірній час після зустрічі зі своєю дівчиною, підвозив останню додому на автомобілі «Фольксваген». Керуючи автомобілем «Фольксваген», рухаючись зі швидкістю 70-110 км/год., дорогою додому між ним та його дівчиною виникла сварка, через що, він не зміг сконцентруватися на дорозі, відволікся, не звернув увагу на сигнал світлофора, не переконавшись у безпечності дорожнього руху при під`їзді до перехрестя, виїхав на перехрестя вул. Воровського з просп. Перемоги, де рухався автомобіль «Шевроле», внаслідок чого за декілька секунд відбулось зіткнення із вказаним автомобілем. Після чого він одразу вийшов із салону автомобіля та направився в бік автомобіля «Шевроле», який знаходився на відстані 40 метрів, з якого в цей час виходили потерпілий з дівчиною, обличчя яких було в крові. Невдовзі під?їхала швидка допомога, яка була викликана іншими особами, яка забрала потерпілого до лікарні, а куди ділась дівчина він не бачив. Крім того він зазначив, що він та його родичі неодноразово спілкувались з потерпілим щодо відшкодування матеріальних збитків, які були витрачені потерпілим на лікування, однак вони не дійшли згоди щодо загальної суми, яку він міг би сплатити. Вказав, що матеріальні та моральні позовні вимоги потерпілого визнає частково, вважає їх занадто завищеними, а тому відшкодує потерпілому суму, яку йому присудить суд до стягнення.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, в ніч з 08 на 09 березня 2015 року, приблизно о 04 год. чи 04 год. 15 хв., скориставшись послугою таксі, він зі своєю дівчиною ОСОБА_14 повертався з гостей з бульвару Дружби Народів. Приблизно через 15 хвилин вони на автомобілі марки «Шевроле» рухаючись з боку бульвару Т.Шевченка проїжджали перехрестя просп. Перемоги та вул. Воровського. В цей час по вул. Воровського рухався автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_8 , який спілкувався зі своєю дівчиною та не слідкував за дорогою, внаслідок чого відбулось ДТП. Після аварії він був у шоковому стані, а тому не пам`ятає чи втрачав він свідомість та чи спілкувався з кимось, прийшов до тями вже в лікарні. Зі слів очевидців йому також відомо, що ОСОБА_14 також втрачала свідомість та прийшла до тями через 20 хвилин. Як в подальшому з?ясувалося ОСОБА_14 , в результаті ДТП, отримала ушкодження ребра, кришення емалі зубів та інші травми, а він отримав множинні тілесні ушкодження, а саме такі, як знівечення обличчя, пошкодження ока, розкол чоло-носової кістки та інше. В перший день перебування в лікарні, йому вичищали скло з обличчя, а вже на другий день йому робили основну операцію по відновленню дихальних шляхів. Також, у зв`язку з розколом чоло-носової кістки йому був поставлений Т-образний імплантат. Йому вже зроблено дві операції і ще необхідно зробити операції по видаленню імплантатів, відновленню форми носа та шліфовки обличчя, щоб прибрати усі шрами, однак конкретну вартість операції йому ще не казали, тим паче наразі він не має матеріальної можливості сплатити витрати за операції. Крім того, зазначив, що ОСОБА_8 відшкодовано йому матеріальну шкоду лише у сумі 5000 гривень. Крім того, внаслідок цих події він зазнав також моральної шкоди та вимушений продовжувати лікування зору.

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні дала показання, згідно з якими, 09 березня 2015 року вона разом з ОСОБА_12 знаходились у друзів, а потім викликали таксі та поїхали додому. В салоні таксі вона сіла ліворуч від ОСОБА_12 на задньому сидінні та по дорозі несподівано сталася аварія, після якої вона втратила свідомість на 20 хвилин, а коли прийшла до тями, побачила, що перебуває в автомобілі разом з ОСОБА_12 , який був весь у крові та без свідомості. Потім вона, побачила через лобове скло, що прибула швидка допомога і що навколо було багато людей. В свідомість її та ОСОБА_12 спочатку приводив водій таксі, а як саме вона не пам`ятає. Після чого швидка допомога одразу забрала ОСОБА_12 до лікарні, а вона слід за ними поїхала на таксі. Хоча у неї було запаморочення голови, тріснула емаль зубів, були потягнуті зв`язки на шиї, однак їй на місці ДТП не надавалась медична допомога, та вона самостійно до лікарні не зверталась за медичною допомогою та не лікувалась, оскільки піклувалась за здоров`я ОСОБА_12 . На скільки вона пам?ятає, то безпосередньо після аварії, ОСОБА_8 не підходив ні до неї, ні до ОСОБА_12 . Їй відомо, що через два тижні після аварії ОСОБА_8 приїжджав до ОСОБА_12 у лікарню, але про що вони розмовляли їй не відомо. Також вказала, що вони з ОСОБА_12 проживають спільно та саме після даної події у ОСОБА_12 почалися скарги на зір, у зв?язку із отриманими травмами він дуже переживає та нервує.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, 09 березня 2015 року він, керуючи автомобілем «Шевроле», їхав з двома пасажирами, та повернувши з вул. Саксаганського в м. Києві, рухався по просп. Перемоги у крайній лівій смузі руху. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Воровського, де розташовані трамвайні колії, він зменшив швидкість та виїхав на жовтий мигаючий сигнал світлофора, який був відключений. В цей момент, він боковим зором побачив праворуч світло фар та автоматично натиснув на гальма, і одразу відчув удар у його автомобіль між правими передніми та задніми дверима, після чого автомобіль почало відносити в бік, потім крутити, вони врізались в рекламний банер, збили паркан і світлофор та, опинившись на газоні, зупинились. При цьому, його автомобіль був розвернутий на 180 градусів та на ньому утворилися механічні пошкодження, як з правої, так і з лівої сторони. Автомобіль під керуванням ОСОБА_8 на перехрестя виїхав на великій швидкості руху, а тому він не встиг зреагувати та зробив все, що було можливо, однак уникнути зіткнення не вдалось. Одразу після зіткнення, він вискочив із автомобіля, почав смикати двері, одну з яких заклинило. ОСОБА_12 сидів в машині, тримаючись за обличчя та стогнав, а дівчина сиділа непритомна з закритими очима, він потряс її за плече, після чого, через 30 секунд вона прийшла до тями. Неподалік від них стояв джип чорного кольору. Він вискочив з автомобіля, почав кликати на допомогу, на що підбігли люди, які викликали швидку, після цього приїхала швидка допомога, патрульна поліція та «Магнолія», потім підійшов водій джипу ОСОБА_8 , який був дуже схвильованим, шатався, але запаху алкоголю від нього він не відчув та почав вибачатись за те, що відбулось і нічого не заперечував. Після приїзду швидкої, ОСОБА_12 на місці була надана медична допомога, а потім його повезли у лікарню, а його дівчина залишалась на місці ДТП, а через деякий час вона поїхала на таксі. Крім того, зазначив, що у зв`язку зі значними пошкодженнями його автомобіля, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, він поніс матеріальну шкоду у великих розмірах, яку спочатку ОСОБА_8 пропонував відшкодувати, купити автомобіль, однак не виконав обіцянки, позбавивши його джерела отримання прибутку.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дала показання згідно з якими, 09 березня 2015 року приблизно о першій годині ночі вона зустрілась з ОСОБА_8 на вул. Воровського в м. Києві, де вони розмовляли та сварились до четвертої години ранку, потім вона почувала себе погано і вони сіли в автомобіль та поїхали, рухались зі швидкістю приблизно 70-80 км/год. Під час руху, вона не звертала увагу на дорожню обстановку і на сигнал світлофора, розташований на перехресті вул. Воровського з пр. Перемоги, вона дивилась на ОСОБА_17 , з яким з`ясовувала стосунки та сварилась, а тому ОСОБА_8 також відволікався від дороги, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Шевроле». Після зіткнення, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та одразу побіг до потерпілого, щоб з`ясувати його стан здоров`я. Особисто вона потерпілого не бачила та не бачила у якому стані він перебував, а також їй не відомо чи надавав ОСОБА_8 допомогу потерпілому. Приблизно через 10-15 хвилин, після того як сталася дорожньо-транспортна пригода приїхала швидка допомога, яка забрала потерпілого до лікарні. Вона разом з ОСОБА_8 залишались на місці, перебуваючи в шоковому стані, при цьому ніяких тілесних ушкоджень вони не отримали. Зазначила, що внаслідок ДТП автомобіль, на якому рухався ОСОБА_8 , власником якого є вона, отримав механічні пошкодження, такі як пошкодження переднього бамперу, капоту, правого крила.

Даними, що містяться у витягу з кримінального провадження № 0002685 від 09.03.2015 року згідно з якими, «09 березня 2015 року приблизно о 04 годині 45 хвилин на перехресті вул. Воровського пр. Перемоги в м. Києві відбулося зіткнення автомобіля Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 та Шевроле, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 . В результаті ДТП пасажир автомобіля Шевроле ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу.».

Даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.03.2015 року, схемою ДТП та з фототаблицею, долученими до нього, згідно з якими, 09 березня 2015 року старший слідчий відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_18 оглянув місце ДТП за адресою м.Київ пл. Перемоги, 2, перехрестя з вул. Воровського в присутності понятих та використанням цифрового фотоапарату «Самсунг» та зафіксував місце розташування автомобілів «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 та «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , а також механічні пошкодження, які утворилися на транспортних засобах, після дорожньо-транспортної пригоди.

Даними, що містяться у карті виїзду швидкої медичної допомоги № 380А від 09.03.2015 року згідно з якими ОСОБА_12 був доставлений в лікарню №17 відділення політравма з попереднім діагнозом: Політравма: ЗЧМТ струс головного мозку? ЗТГ клітки. Перелом носа. Забійна рана правого верхнього віка.

Даними, що містяться у медичній довідці з Київської клінічної лікарні №17 від 12 березня 2015 року, згідно з якою ОСОБА_12 стном на 12 березня 2015 року встановлено діагноз ВЧМТ. Забій головного мозку Перелом вилично-орбітального комплексу з двох сторін. Перелом основи черепу в ділянці носа. Пневмоцефалія.

Даними, що містяться у відповіді на запит з КП «Київдорсервіс» від 05.05.2015 року № 14/983, згідно з якими, на перехресті вул. Воровського та просп. Перемоги в м. Києві 09 березня 2015 року в період часу з 04 год. 10 хв. до 04 год. 40 хв. світлофорний об`єкт працював в режимі жовтого миготіння, заявок про збої в роботі світлофорного об`єкту не зафіксовано.

Даними, що містяться у висновку експерта № 207ат від 05.05.2015 року, згідно з якими, в ситуації, що склалася на дорозі перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3 ПДР України та не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху, а тому в діях водія «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 з технічної точки зору, експертом не вбачається невідповідностей вимогам пунктів: 12.2; 12.3 ПДР України, а водій автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.4; 16.11; 33.5.16 ПДР України та мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог пунктів: 16.11; 33.5.16 ПДР України, а тому в діях водія автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.4; 16.11; 33.5.16 ПДР України. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки хору, є невідповідності дій водія автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимогам пунктів: 16.11; 33.5.16 ПДР України.
Даними, що містяться у проколі огляду від 11.03.2015 року, згідно з якими, слідчий ОСОБА_19 здійснив огляд компакт-диску з відеоазаписом ДТП, що мала місце 09 березня 2015 року приблизно о 04 год. 45 хв. на перехресті вул. Воровського пр. Перемоги в м.Києві, який був наданий на запит слідчого з ТОВ «ОЛЛІ ТРАНС» 10.03.2015 року, та при огляді комп?ютерного компакт-диску «CD-R», сірого кольору, на якому міститься надпис ARITA, «CD-R», ємкістю 700 МВ, 80 мін., встановлено, що на даному диску міститься файл «сам 33 stream», в результаті перегляду якого встановлено, що відеозапис має загальну тривалість 1 хв. 17 секунд. На записі міститься відео зафіксоване відеокамерою встановленою ТОВ «ОЛЛІ ТРАНС» та спрямованою на перехрестя вул. Воровського - пр. Перемоги в м.Києві. В ході перегляду установлено, що на відеозаписі зафіксована звичайна дорожня обстановка із рухом автомобілів на вищевказаному перехресті. На 6 секунді в поле зору відеокамери потрапляє автомобіль «Шевроле» та наближається до перехрестя вул. Воровського та пр. Перемоги в м.Києві. На 29 секунді на вказаному перехресті відбулося зіткнення автомобіля «Фольксваген» з автомобілем «Шевроле».
Даними відеозапису, що міститься у файлі «сам 33 stream», розміщеному на компакт-диску «CD-R», сірого кольору, з надписом ARITA, «CD-R», ємкістю 700 МВ, 80 мін., який був переглянутий в судовому засіданні, згідно яких зафіксовано рух транспортних засобів на пл. Перемоги в м.Києві, в тому числі й на перехресті вул. Воровського з пр. Перемоги. Так, на 6 секунді відеозапису в поле зору відеокамери потрапляє автомобіль з встановленою шашкою таксі, який виїхав на пл. Перемоги зі сторони вул. Саксаганського та рухається в напрямку перехрестя пр. Перемоги з вул. Воровського на якому світлофорні об`єкти працюють в режимі жовтого миготіння. На 29 секунді відеозапису, при проїзді автомобілем з шашкою таксі перехрестя пр. Перемоги з вул. Воровського, відбувається зіткнення цього автомобіля з автомобілем, який виїхав на вказане перехрестя з вул. Воровського.
Даними висновку експерта № 2159/е від 07 серпня 2017 року, згідно якого аналіз даних наданої медичної документації на ім?я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням даних, отриманих під час проведення цієї експертизи, дає підстави зробити наступні висновки.
Під час первинно відомого звернення 09.03.2015 о 15:20 по медичну допомогу у ОСОБА_12 було виявлено таке тілесне ушкодження: - відкрита черепно-мозкова травма: рани ( визначені клінічними лікарями як забійні, слідами загоєння яких є рубці, виявлені під час проведення судово-медичного огляду) в ділянці перенісся (промені якої розповсюджуються на скати носа, голівку та тіло лівої й правої брови); в лобній ділянці на 3,5 (см) вгору від верхнього краю голівки правої брови та на 0,5 (см) вправо від серединної лінії; в ділянці надперенісся; на верхній повіці правого ока на 0,5 (см) до низу від нижнього краю тіла брови; крововиливи у м?які тканини обличчя; переломи - кісток носа (з наявністю у порожнині носа стороннього тіла); передньої медіальної, обох гайморових пазух; комірок решітчастого лабіринту; лобної пазухи (передньої та задньої стінок); субкон?юнктивальні крововиливи; субкон?юнктивальне перілімбальне стороннє тіло (скло) правого ока.
Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок ударної дії тупих предметів, у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, тобто, 09.03.2015, можливо внаслідок автомобільної травми травма пасажира ( у салоні ) автомобіля, у різні фази автомобільної травми (під час зіткнення рухомого транспортного засобу з перешкодою).
Дані інструментальних методів досліджень (*) вказують на наявність переломів кісток лицевого черепу ( у томі числі, зі зміщенням уламків). У звичайному клінічному перебігу, у випадках таких переломів, відновлення як анатомічної цілісності вказаних кісток так і порушення функції (по місцю порушення анатомічної цілісності травмованих кісток) потребує строк понад 21 добу (звичайні строки відновлення анатомічної цілісності у випадках таких переломів складають понад 6-7 тижні; проведення металоостеосинтезу у певній мірі пришвидшує строки консолідації переломів та забезпечує найбільш правильне анатомічне співставлення кісткових уламків). Травматизація правого ока обумовила порушення як анатомічної цілісності так і функції травмованого ока, наслідки якої (травматизації) спостерігалися у строк понад 21 добу. Вказані строки власно і визначають тривалість розладу здоров?я, як ведучих судово-медичних критеріїв визначення ступеню тяжкості. Тому, є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров?я, відповідно п.п.4.6. та 2.2.1./в «Правил».
Отже, оцінивши надані стороною обвинувачення, стороною захисту, потерпілим та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 .

Однак керуючись положенням ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище ОСОБА_8 , виходячи з наступного.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме в тому, що внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_8 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху вимог пунктів: 16.11, 33.5.16 ПДР України, відбулось зіткнення передньої частини автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , із задньою правою частиною автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого пасажиру даного автомобіля ОСОБА_12 заподіяно тяжке тілесне ушкодження.
На обґрунтування висунутого обвинувачення стороною обвинувачення надано висновок експерта № 86/Е від 08.04.2015 року, згідно висновків якого «у гр. ОСОБА_12 , мали місце пошкодження у вигляді поєднаної травми, внутрішньочерепної травми, забиття головного мозку, пневмоцефалії, перелому лобової кістки з переходом на передню черепну ямку, оскольчатого перелому назо-етмоідального комплексу, перелому кісток носа, забитої рани м`яких тканин обличчя. Описані пошкодження утворились від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним в постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, так як небезпечні для життя в момент виникнення.
Допитаний в судовому засідання експерт ОСОБА_20 дав показання, згідно з якими, він проводив експертизу на підставі постанови слідчого про проведення експертизи, користуючись історією стаціонарного хворого ОСОБА_12 з Київської міської клінічної лікарні № 17, в якій містилася медична документація, а також протокол операції, який є важливим документом для проведення експертизи. Причин не довіряти лікарям спеціалістам, які проводили дане оперативне втручання у нього не було, при цьому іншої медичної документації та матеріали справи для проведення експертизи йому не надавалися, оскільки в цьому не було необхідності. З цих саме причин, ним не досліджувалось КТ, рентгенограми, оскільки йому було достатньо даних, які містилися у медичній документації. Освідування ОСОБА_12 не здійснювалось, оскільки для надання відповіді на поставлені запитання для проведення експертизи необхідності у його освідуванні не виникло. Так, як правило, перелом кістки носа відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки кістки носа зростаються не менш ніж за 6 днів, але не більше 21 дня, однак перелом решітчастої кістки іноді може бути віднесений до тяжких тілесних ушкоджень. А з медичної документації убачається, що ОСОБА_12 перебував на лікування 11 днів і можливо він за такий термін міг досягти задовільного стану здоров`я. При отриманні ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, небезпечним для здоров`я був перелом решітчастої кістки, а тому у висновку було зазначено про перелом лобної кістки з переходом на передню черепну ямку, оскільки лобна кістка черепу та передня черепна ямка це основа черепа, в склад якої входить решітчаста кістка.

При цьому, як вбачається з висновку експерта № 86/Е від 08.04.2015 року, експерт ОСОБА_20 при проведенні експертизи вивчав лише медичну карту стаціонарного хворого № 298 на ім?я ОСОБА_12 . Як вбачається зі змісту вказаного висновку, так і з пояснень експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні, безпосередньо ним під час проведення судово-медичної експертизи не досліджувалися дані інструментальних методів досліджень на ім?я ОСОБА_12 (томографії голови, тощо).
Про це також йдеться і у висновку експерта № 2159/Е від 07.08.2017 року, зокрема у підсумках зазначено, про те, що на етапі проведення судово-медичної експертизи у Київському обласному бюро судово-медичної експертизи («Висновок експерта» № 86/е від 08.04.2015), судовим експертом ОСОБА_20 не було проведено аналізу даних інструментальних методів досліджень на ім?я ОСОБА_12 (томографії голови тощо), тобто, самостійно, на власний розсуд, без об?єктивізації отриманих даних (вивчення томограм) зроблено висновок про нібито наявність «перелому кісток основи черепа» та, відповідно, віднесено комплекс ушкоджень у ділянці голови до тяжких тілесних ушкоджень.
Тобто, судовим експертом ОСОБА_20 зроблено висновок про наявність «перелому кісток основи черепа» та, відповідно, віднесено комплекс ушкоджень у ділянці голови до тяжких тілесних ушкоджень, фактично на підставі припущень.
Разом з тим, відповідно до п.2 ч.2 ст.242 КПК України, для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, обов?язково призначається проведення експертизи.
Відповідно до ч.3 ст.101 КПК України, висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.
Відповідно до ч.10 ст. 101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
А тому, оцінивши безпосередньо досліджені докази у сукупності, суд не бере до уваги дані висновку експерта № 86/Е від 08.04.2015 року та показання експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні в частині того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_12 утворились тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки такі твердження експерта фактично є припущеннями та спростовуються висновком експерта № 2159/е від 07.08.2017 року.
При цьому підстав піддавати сумніву висновок експерта № 2159/Е від 07.08.2017 року у суду не має, оскільки даний висновок експерта містить: докладний опис проведених експертами досліджень; зроблені за їх результатами висновки; обґрунтовані відповіді на запитання поставлені судом, а також даний висновок ґрунтується на відомостях, які експерти сприймали безпосередньо.
Також, судом було безпосередньо досліджено наданий стороною захисту висновок спеціаліста № 9 від 21.10.2015 року, згідно з яким, тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: забою головного мозку (без вказівки на ступінь його), уламкового перелому передньої стінки лобної пазухи з переходом на кістки носу, перелом стінки решітчастого лабіринту, переломи лобних паростків верхньої щелепи, медіальної стінки очниць, рана м`яких тканин обличчя, не були небезпечні під час спричинення і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я більш ніж 21 день, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6 п.п. 2.2.1., 2.2.2.

Однак, враховуючи, що даний висновок з дотриманням положень ст. 290 КПК України стороною захисту не був відкритий стороні обвинувачення, потерпілому та його представнику, суд не вправі посилатися на дані цього висновку, як на доказ у вироці суду.

З огляду на те, що згідно висновку експерта № 2159/Е від 07.08.2017 року, виявлене у ОСОБА_12 тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_8 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив необережний злочин, невеликої тяжкості, являється інвалідом третьої групи.

У якості обставини, що пом?якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає за можливе врахувати щире каяття, враховуючи, відношення останнього до скоєного.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією кримінального закону, за яким визнав його винуватим призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Разом з тим, незважаючи на те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненні злочину, однак його поведінка після вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме, не вжиття заходів спрямованих на відшкодування заподіяної шкоди потерпілому, свідчить про те, що його твердження в судовому засіданні про бажання відшкодувати шкоду потерпілому є голослівним, оскільки ним понад 2,5 роки не було вжито будь-яких спроб та заходів спрямованих на відшкодування завданої шкоди потерпілому.

З цих підстав судом не застосовується ст.75 КК України.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», що вдачається із його заяви, яка надійшла на адресу суду 24 листопада 2017 року.

Так, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який є злочином невеликої тяжкості та йому призначено покарання у виді обмеження волі на певний строк.

Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0652991, ОСОБА_8 являється інвалідом третьої групи з 01 серпня 2017 року.

Відповідно до п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, особи визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані інвалідами, зокрема третьої групи, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань.

Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року набрав чинності 07 вересня 2017 року.

ОСОБА_8 був визнаний інвалідом третьої групи з 01 серпня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

При цьому, обставин, зазначених у ст.9 цього Закону та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року зі змінами та доповненнями, за яких амністія б не поширювалася на ОСОБА_8 , судом не встановлено.

У зв?язку із наведеним, ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання призначеного за цим вироком на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Крім того у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов який підлягає частковому задоволенню.

Так, у даному кримінальному провадженні потерплим ОСОБА_12 заявлено наступні позовні вимоги, а саме: майнову шкоду в сумі 5600 грн.; витрати пов?язані з лікуванням, реабілітацією та доглядом в сумі 72447 грн. 21 коп., а також витрати на прогнозоване лікування в сумі 78 330 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 200 970 грн., витрати на правову допомогу в сумі 23 190 грн., а всього 380537 грн. 21 коп.

Як вбачається з позовної заяви майнова шкода в сумі 5600 грн., є вартістю мобільного телефону марки «Zopo» модель ZP 990», який було пошкоджено під час ДТП, внаслідок чого цей телефон став непридатний для подальшого використання за призначенням.

На підтвердження даних позовних вимог потерпілим та його представником долучено фототаблицю з фотознімками вказаного телефону, з якої вбачається, що в телефоні пошкоджено екран.

Разом з тим, суду не було надано доказів на підтвердження, вартості вказаного мобільного телефону та факту непридатності даного телефону для подальшого використання за призначенням.

У зв?язку із чим дані позовні вимоги суд визнає не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Також, позовні вимоги щодо стягнення на користь потерпілого витрат пов?язаних з лікуванням, реабілітацією та доглядом в сумі 72447 грн. 21 коп., підтверджуються наданими доказами лише на суму 27047 грн. 60 коп., а тому ці позовні вимоги підлягають задоволенню лише в цій частині. Разом з тим, беручи до уваги, що потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт відшкодування йому обвинуваченим 5000 грн., то стягненню на користь потерпілого підлягає матеріальна шкода в розмірі 22047 грн. 60 коп.

Позовні вимоги щодо відшкодування витрат на прогнозоване лікування в сумі 78 330 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки фактично не являються збитками завданими потерпілому, у зв?язку із вчиненням кримінального правопорушення, а по свої суті є можливими витратами у майбутньому, у зв?язку із чим стягненню з обвинуваченого не підлягають.

Щодо позовних вимог потерпілого стосовно моральної шкоди в сумі 200 970 грн., то такі вимоги потерпілий обґрунтовує своїми показаннями, згідно з якими він зазнав надзвичайних моральних страждань, внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень в результаті ДТП та висновком № 1-18/06 експертного дослідження фахівця в галузі судово-психологічної експертизи від 18 червня 2015 року, згідно висновків якого, внаслідок отримання тілесних ушкоджень у ДТП, що сталося 09 березня 2015 року, потерпілому ОСОБА_12 були спричинені психологічні (моральні) страждання та орієнтовний розмір компенсації завданих ОСОБА_12 моральних страждань становить 165 мінімальних заробітних плат.

Згідно положень ч. 10 ст.101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для суду, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у вироку.

Так, суд вважає, що у висновку експертного дослідження фахівця в галузі судово-психологічної експертизи від 18 червня 2015 року № 1-18/06 значно завищено розмір компенсації завданих ОСОБА_12 моральних страждань.

Крім того судом враховується те, що даний висновок було замовлено потерпілим, у зв`язку із чим експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, при цьому експертом враховувалося висунуте обвинувачення ОСОБА_21 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, згідно якого останній обвинувачувався у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а не середньої тяжкості.

А тому, при визначенні розміру моральної шкоди завданої потерпілому суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує страждання потерпілого, пов`язані з тим, що він внаслідок отриманого тілесного ушкодження проходив стаціонарне лікування, з проведенням оперативного втручання, з подальшою амбулаторною реабілітацією, що супроводжувалося переживанням інтенсивних больових відчуттів, фізичним та емоційним дискомфортом. При цьому, поява неестетичних змін обличчя, у зв?язку із травмами отриманими потерпілим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням віку потерплого та його професії у сфері краси, на переконання суду, дійсно викликає у нього відчуття власної соціальної неповноцінності, переживання, формує стан емоційної напруги. Також судом враховується й те, що потерпілий планує продовжувати лікування, зокрема й шляхом проведення ринопластики, що потребуватиме додаткових матеріальних витрат, перенесення больових відчуттів та подальшої реабілітації.

А тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 , те що дане кримінальне правопорушення є злочином вчиненим з необережності, те, що обвинувачений ОСОБА_8 не вживав дієвих заходів спрямованих на відшкодування збитків потерпілому понад 2,5 роки, враховуючи психологічні (моральні) страждання, які зазнав потерпілий ОСОБА_12 , причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та отриманими потерпілим тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості, суд вважає, що справедливим, співрозмірним та достатнім буде присудження до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 компенсації за заподіяння моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.

Що ж стосується стягнення з обвинуваченого витрат потерпілого на правову допомогу в сумі 23 190 грн., то такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що понесення таких витрат потерпілим не підтверджено жодними доказами.

Так, у позовній заяві зазначено про те, що у відповідності до угоди про надання правової (юридичної) допомоги № 20032015/КС/1 від 20 березня 2015 року, адвокатським об?єднанням «АТТОРНЕС ЮНАЙТЕД» надається правова допомога ОСОБА_12 та станом на 27 листопада 2015 року, ОСОБА_12 були здійснені витрати на правову допомогу у розмірі двадцять три тисячі сто дев?яносто грн. 00 коп. Факт оплати зазначеної суми підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 20 березня 2015 року. У переліку додатків під № 4 зазначено, що до позовної заяви долучено дві копії квитанції до прибуткового касового ордеру, від 20.03.2015 року.

Разом з тим, при детальному вивченні, долучених до позовної заяви квитанцій, судом виявлено відсутність квитанцій до прибуткового касового ордеру від 20 березня 2015 року, тобто потерпілим не доведено суму понесених ним витрат на правову допомогу.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Підстав для задоволення клопотання представника потерпілого щодо накладення арешту на все майно належне обвинуваченому ОСОБА_8 суд не вбачає, з огляду на те, що дане клопотання належним чином не мотивоване, так як не містить переліку і виду майна, що належить арештувати та обґрунтувань з приводу недостатності раніше вжитих заходів щодо накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Teana», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_5 ухвалою слідчого судді від 22 травня 2015 року.

Витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, ст. ст. 85, 86 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки призначеного за цим вироком на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Речові докази: комп?ютерний компакт-диск «CD-R», сірого кольору, на якому мається надпис ARITA, «СD-R», ємкістю 700 МВ, 80 мін. зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати пов?язані із залученням експерта для проведення експертизи № 2159/е від 07.08.2017 року в розмірі 2248 ( дві тисячі двісті сорок вісім) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 22047 ( двадцять дві тисячі сорок сім) грн. 60 (шістдесят три) коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 150 000 ( сто п?ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя