Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/828/18
Провадження № 1-кс/723/1442/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю:

Секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:
Слідчий Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 , про арешт майна, посилаючись на те, що 09 березня 2018 року в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000220 за правовою кваліфікацією передбаченою ст.246 ч.1 КК України, зареєстровано кримінальне провадження з приводу того, що з 20 лютого 2018 року по 08 березня 2018 року невстановлена особа перебуваючи в обході №4, що розташований біля с.Бобівці Сторожинецького району Чернівецької області вчинила самовільну рубку 5 дерев породи "Дуб", чим завдала збитків ДП "Сторожинецький держлісгосп". Крім того 08.03.2018 р. близько 23 год. 30 хв. під час здійснення патрулювання в с.Бобівці Сторожинецького району Чернівецької області було виявлено транспортний засіб марки "ЗІЛ - 130", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив незаконно зрубану деревину.

Слідчий просив накласти арешт на вказані речові докази з метою їх збереження.

В судовому засіданні, яке проведено за відсутності ініціаторів клопотання, з огляду на їх неявку в судове засідання, що не є перешкодою для розгляду клопотання, слідчий суддя розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, знаходить, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України визначає завдання арешту, які є також і певними ризиками, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Виходячи із змісту ч.2 ст.171 КПК України, доказуванню в суді, при розгляді клопотання про арешт майна, підлягають наявність підстав, мети і необхідність арешту майна.

Із доданого до клопотання, витягу із ЄРДР № 0000220 від 09.03.2018 року встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним номером було внесено записи про вчинення злочину передбаченого ст.246 ч.1 КК України з приводу самовільної рубки 5 дерев породи "Дуб" та її перевезення транспортним засобом марки "ЗІЛ-130" під керуванням водія ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що відповідно до ст. 84 КПК України вилучене майно у вигляді 8 (вісім) колод деревини має доказове значення в даному кримінальному провадженні то на нього слід накласти арешт.

При цьому суд, враховує, що власник арештованої лісодеревини не позбавлений права, передбаченого статтею 174 КПК України на скасування арешту майна при доведенні обставин передбачених частиною другою вказаної статті, як під час досудового розслідування так і судового провадження.

Разом з тим, розглядаючи питання щодо наявності підстав для арешту автомобіля, слідчий суддя знаходить, що такими підставами, зазначеними в клопотанні є відсутність підтвердження права власності на нього у конкретної фізичної чи юридичної особи, а відповідно необхідність збереження цього автомобіля в т.ч. і як речового доказу, що на думку слідчого судді є неправильним з огляду на наступне.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що автомобіль, який необхідно арештувати є чи може бути речовим доказом по кримінальному провадженню, слідчому судді не представлено. Наявність постанови про визнання автомобіля речовим доказом, не є такою підставою, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження у співвідношенні до диспозиції ч.1 ст.185 КК України сумніву піддається тільки перевезена деревина, а не таке рухоме майно як автомобіль.

Власником автомобіля, є ОСОБА_6 . Жодних претензій до власника автомобіля, у витягу з ЄРДР не вказано. Відповідно автомобіль не може бути предметом кримінального переслідування, а його власник чи користувач - обмеженню в подальшому користуванні цим автомобілем, оскільки таке право захищається законом і не може бути свавільно припинене.

Крім того, слідчий суддя вважає, що при найменуванні майна, яке підлягає арешту , слід використовувати те, яке зазначене в товарно-транспортній накладній, а не придумане слідчим в ході його огляду.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на лісо-деревину, загальним об`ємом 3,56 м.куб., які 08.03.2018 року перевозились на автомобілі марки "ЗІЛ-130" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити слідчому Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: