АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі за участю прокурорівОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
заявника потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_8 від 04 грудня 2017 року та 13 грудня 2017 року про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0001344 від 10 лютого 2017 року за ч.1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

04 та 13 грудня ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на нежитлове приміщення магазину №3 (приміщення 1-го поверху з №1 по №6, Літ А-12), загальною площею 208,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить їй на праві приватної власності з метою недопущення незаконної реалізації вказаного майна з прилюдних торгів, проведення яких призначено на 13 листопада 2017 року о 09-00 год., номер Лоту 243916 та заборонити центральному відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на час проведення досудового розслідування проводити будь- які дії щодо реалізації майна.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_8 від 04 грудня 2017 року та 13 грудня 2017 року про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0001344 від 10 лютого 2017 року за ч.1 ст. 190 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою її клопотання про арешт майна задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді, думку апелянта ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Також, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, яке перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотань ОСОБА_8 від 04 грудня 2017 року та 13 грудня 2017 року про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0001344 від 10 лютого 2017 року, слідчий суддя в повному обсязі дотримався вказаних вимог Закону та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотань ОСОБА_8 та накладення арешту на майно, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують необхідності накладення арешту на нежитлове приміщення магазину № НОМЕР_1 (приміщення 1-го поверху з №1 по №6, Літ А-12), загальною площею 208,2 кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Судом першої інстанції зазначено, що згідно доводів ОСОБА_8 накладення арешту на майно необхідно з метою зупинення проведення реалізації цього майна в межах виконавчого провадження. Однак заявник сама цього не заперечує, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 8 листопада 2017 року було зупинено реалізацію вказаного нерухомого майна через систему прилюдних торгів «Сетам».
В свою чергу апеляційним судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 листопада 2017 року скасовано накладені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2017 заходи забезпечення - зупинення реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_8 через систему прилюдних торгів «Сетам», номер лоту 243916: магазин № 3 приміщення 1-го поверху з № 1 по № 6, літ. А-12, загальною площею 208,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.
Відповідно до протоколу №296734 від 13.11.2017 р. про проведення електронних торгів магазину № 3 (приміщення 1-го поверху з № 1 по № 6 літ А.12), загальною площею 208,3 кв.м., по АДРЕСА_1 , переможцем торгів визнаний учасник №6 - ОСОБА_10 , який на даний час є власником майна, на яке просить накласти арешт апелянт ОСОБА_8 .

Крім того, зупинення проведення реалізації даного майна в межах виконавчого провадження повинно вирішуватись згідно з цивільно-процесуальним Кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом накладення арешту на нього в рамках кримінального провадження.

Також слід врахувати той факт, що ОСОБА_8 в своїй заяві від 05.12.2016 вказувала на те, що вона звернулась до Черкаської місцевої прокуратури в м.Черкаси з заявою про злочин та повідомленням про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення юридичними особами, а саме: Черкаською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк», Придніпровським відділенням Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» - про факти вчинення шахрайських дій шляхом порушення банківського, валютного, податкового законодавства, підробки фінансових документів та вимагання, а також про факт заволодіння коштами в розмірі 82 000,00 доларів США. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2017 року уповноважену особу Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області зобов`язано у відповідності до вимог ч.1 ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення відображене в заяві ОСОБА_8 від 05.12.2016 та розпочати досудове розслідування. Відомості до ЄРДР внесено за ч.1 ст. 190 КК України.
Тобто, предметом неправомірних дій з боку вказаних юридичних осіб є шахрайські дії шляхом порушення банківського, валютного, податкового законодавства, підробки фінансових документів та вимагання, а також заволодіння коштами в розмірі 82 000,00 доларів США, а не нежитлове приміщення магазину №3 (приміщення 1-го поверху з №1 по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належало апелянту.
Посилання суду першої інстанції на те, що постановою слідчого від 13 серпня 2017 року належний ФОП ОСОБА_8 магазин № 3 (приміщення 1-го поверху з № 1 по № 6 літ А.12), загальною площею 208,3 кв.м., по АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, є безпідставним, оскільки в матеріалах кримінального провадження №0001344 від 10.02.2017 відсутній оригінал вказаної постанови.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_8 від 04 грудня 2017 року та 13 грудня 2017 року про накладення арешту на нерухоме майно прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання слідчого відсутні.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2017 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_8 від 04 грудня 2017 року та 13 грудня 2017 року про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0001344 від 10 лютого 2017 року за ч.1 ст. 190 КК України, - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :