Ухвала
іменем україни
17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0000517 касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодноразово судимого, востаннє за вироком того ж місцевого суду від 17 листопада 2006 року за ч. 2 ст. 286 КК із застосуванням положень ст. 71 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки й покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
За вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 02 червня 2016 року близько 16.20 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , повторно вчинив крадіжку майна ОСОБА_7 на загальну суму 10 402 грн.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості й правильності кваліфікації діяння засудженого, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції через м`якість призначеного засудженому покарання, оскільки вважає, що ОСОБА_6 було безпідставно звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК, про що наводить відповідні доводи. Також стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 2 ст. 185 КК, законність та обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувалися.

Згідно зі ст. 419 КПК при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Апеляційний суд не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону під час перегляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Так, цей суд не навів у своїй ухвалі переконливих аргументів для спростування доводів прокурора в апеляційній скарзі про незаконність звільнення засудженого місцевим судом від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

У цілому не погоджуючись із апеляційною скаргою прокурора стосовно звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд послався на те, що висновок місцевого суду про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства є обґрунтованим і належним чином мотивованим. Але це не відповідає змісту вироку місцевого суду, де такого немає і не зазначено, що саме свідчить про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою, а також не розмежовано підстав для призначення покарання у виді обмеження волі (як мінімальний вид покарання за частиною санкції статті) та підстав для звільнення від відбування покарання.

Також фактично поза увагою апеляційного суду залишилися: ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер злочинних дій, спосіб учинення, вартість викраденого майна, а також те, що засуджений не вперше вчиняє корисливі злочини, судимості за вчинення яких не погашено.

Не врахував апеляційний суд належним чином й таку обставину, що обтяжує покарання, як рецидив злочинів.

За наведених обставин ухвала суду апеляційної інстанції не може залишатись у силі і підлягає скасуванню на підставі ст. 438 КПК.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурор ставив питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та необґрунтованим звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК з подальшим постановленням апеляційним судом свого вироку, має бути призначено новий розгляд кримінального провадження у цьому суді.

Якщо за наслідками такого розгляду справи апеляційний суд погодиться з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, то за тих же даних про особу засудженого його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК слід визнати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, а отже, є неправильним.
За таких обставин касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись п. 6 розділу XII«Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2