Номер провадження: 11-сс/785/299/18
Номер справи місцевого суду: 523/288/18, 1-кс/523/1474/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2018 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою на період проведення досудового розслідування, тобто до 05.03.2018 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславка Подільського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, зі слів перебуваю чого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не маючого судимостей,

який підозрюються у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за підозрою ОСОБА_8 та ін. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, а саме - за фактом розбійного нападу на ОСОБА_10 та незаконного заволодіння його транспортним засобом від 12.07.2017 року, незаконного заволодіння майном шляхом обману та незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 від 08.08.2017 року.

28.08.2017 року слідчим за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, яке направлено ОСОБА_8 поштовим зв`язком, та фактично вручено 08.09.2017 року при його затриманні в порядку ст.191 КПК України.

28.09.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України.

02.02.2018 року слідчий звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , мотивуючи клопотання тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування до 08.02.2018 року не можливо, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: розсекретити ухвали Апеляційного суду Одеської області про надання дозволу на проведення НСРД; провести аналіз інформації отриманої від операторів мобільного зв`язку; отримати протоколи слідчих дій проведених на іншій території;провести інші слідчі дії в яких може виникнути необхідність; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2018 року вказане клопотання було задоволене частково, а строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 - продовжений на період проведення досудового розслідування, тобто до 05.03.2018 року. Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням сукупності викладених у судовому засіданні прокурором та захисником обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вмінених ОСОБА_8 діянь, тяжкості інкримінованих злочинів та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Слідчим суддею викладений висновок про недоведеність можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного та встановлено достатньо підстав для необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Захисник зазначає, що зі змісту журналу судового засідання та звукозапису судового процесу вбачається, що слідчим суддею не досліджувалися ані докази на обґрунтування винності підозрюваного, ані докази щодо ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Висновок слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків є помилковим, на думку апелянта, оскільки рішення ухвалене без дослідження доказів як сторони обвинувачення, так й без дослідження доказів сторони захисту.

Апелянт вказує, що ухвала слідчого судді не містить обґрунтування того, що до підозрюваного неможливо застосувати біль м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, хоча стороною захисту було доведено, що з 09 січня 2018 року по 12 січня 2018 року ОСОБА_8 перебував без будь-якого запобіжного заходу, за викликом слідчого, прокурора і судді з`являвся у визначений ними час, що спростовує висновок слідчого судді про відсутність можливості застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. З 12 грудня 2017 року по 05 січня 2018 року ОСОБА_8 перебував під цілодобовим домашнім арештом, неодноразово був перевірений співробітниками поліції за місцем проживання, порушень не виявлено, що також спростовує твердження слідчого судді про наявність ризиків.

Також захисник в своїй апеляційній скарзі зазначає, що досудове розслідування триває понад п`ять місяців, але протягом останніх трьох місяців сторона обвинувачення не здійснює слідчих чи процесуальних дій, спрямованих на забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування.

До апеляційного суду Одеської області захисником було подано заяву народного депутата України ОСОБА_12 про бажання взяти підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку, та повідомлено апеляційний суд про його бажання взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Шевченківського районного суду м. Львова.

Разом з цим, на призначені дату та час судового засідання особа, яка виявила бажання взяти підозрюваного на поруки, не з`явилась, про причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення судового засідання не звернулась.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що народний депутат України ОСОБА_12 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та про необхідність явки до Шевченківського районного суду м. Львова, однак у нього відсутня така можливість, тому просив провести апеляційний розгляд без участі останнього. Прокурор проти такого апеляційного розгляду не заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача; думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчим суддею під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , та потерпілого ОСОБА_21 , протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, протоколом огляду відеозапису.

Наявність заявлених у кримінальному провадженні ризиків, також підтверджується наявними в матеріалах судового провадження доказами вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованого ризику того що він, будучи обізнаним про притягнення його до кримінальної відповідальності та можливість призначення йому покарання, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 порушив умови раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки самовільно залишив місце проживання.

Не знайшли свого підтвердження також доводи захисника щодо викрадення ОСОБА_8 , його транспортування та незаконного утримання в м. Києві, оскільки, як пояснив у судовому засіданні прокурор, після порушення підозрюваним ОСОБА_8 умов домашнього арешту він був затриманий в м. Києві з кермом автомобіля, яким керував самостійно, ознак незаконного викрадення підозрюваного та його утримання не виявлено.

Вищевикладені обставини в сукупності свідчать про наявність у кримінальному провадженні обґрунтованого ризику можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується фактичними обставинами кримінального провадження.

Також у кримінальному провадженні наявний ризик можливого незаконного впливу ОСОБА_8 на потерпілого та свідків, оскільки він особисто з ними знайомий, а також інших учасників даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшились.

В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється, та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.

Обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, які б слугували перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено не було.

В матеріалах провадження відсутні та стороною захисту не надано апеляційному суду будь-яких доказів, які свідчать про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначено, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання ОСОБА_8 під вартою було неможливо у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та виконання вимог ст.ст.283 та 290 КПК України, складення обвинувального акту та направлення його до суду, та для забезпечення досягнення цілей кримінального провадження подальше тримання під вартою підозрюваного є цілком виправданим, що вірно було взято до уваги слідчим суддею.

Крім того, апеляційний суд вважає, що продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшились, що повністю виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а наявність обставин, які б унеможливлювали продовження строку дії даного запобіжного заходу, не підтверджується матеріалами судового провадження.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і необхідність продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді є вмотивованою та законною.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження доказами в ході апеляційного розгляду, інших доводів апеляційному суду представлено не було, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Також апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_7 , голови спілки ветеранів АТО "Київська Русь" ОСОБА_22 , голови громадської спілки "Національний спротив" ОСОБА_23 , а також народного депутата України ОСОБА_12 про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку, оскільки, враховуючи обставини, що були встановлені апеляційним судом, запобіжний захід у вигляді особистої поруки не буде здатним в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Крім того, вищевказані особи до апеляційного суду не з`явились та не підтвердили свій намір щодо поручительства за підозрюваного, до повноважень захисника згідно з чинним КПК України не відноситься взяття на поруки особи, яку він захищає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та народного депутата України ОСОБА_12 про передачу підозрюваного ОСОБА_8 під особисту поруку - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4