Справа № 524/1997/18
Провадження № 1-кп/524/233/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000622, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, розлученого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.10.2013 року Автозаводським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч.1,2 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 26.11.2013 року Автозаводським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.10.2017 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 12 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України;

ВСТАНОВИВ:
03.03.2018 року близько 02 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи за адресою м. Кременчук просп. Свободи, 64, підійшови до автомобіля марки «Mazda Familia» білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , виявив незачинені задні ліві двері та з корисливим мотивом, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з панелі приладів вищевказаного автомобіля автомагнітолу марки JVC KD-SC 607 серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 2031 грн, чим причинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 03.03.2018 року близько 02 години 20 хвилин перебуваючи у дворі дому 64 по просп. Свободи м. Кременчука, проник через незачинені двері до салону автомобіля марки ВАЗ 2102 білого кольору, д.н.з НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого, завівши двигун шляхом з`єднання дротів живлення, почав рух, тим самим повторно, незаконно, заволодів вищевказаним автомобілем, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 17775 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винну в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України визнав повністю, в скоєному розкаявся та пояснив, що він дійсно 03.03.2018 року близько 02 години 00 хвилин перебував за адресою м. Кременчук просп. Свободи, 64, де побачив автомобіль марки «Mazda Familia» білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 . Підійшов до нього та виявив відкриті задні ліві двері, потім з панелі приладів даного авто викрав автомагнітолу марки JVC KD-SC 607, серійний номер НОМЕР_2 . А також, 03.03.2018 року о 02 год. 20 хв. у дворі дому 64 по просп. Свободи м. Кременчука, проник через незачинені двері до салону автомобіля марки ВАЗ 2102 білого кольору, д.н.з НОМЕР_3 , та завівши двигун шляхом з`єднання дротів живлення, виїхав з двору та застряг у сніговому заметі. В даний час автомобіль потерпілому повернутий.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, цивільні позови заявляти не будуть. У вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому покарання покладалися на розсуд суду. Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без їх участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємнє викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, які, за змістом ст. 12 КК України, є умисними злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи обставини справи, особу винного, який є раніше судимий, працює неофіційно, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітнього сина, розлучений, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, вважає себе працездатним, скоїв новий злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям в межах санкції статті, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також при призначенні покарання суд бере до уваги вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 ряду злочинів, тому згідно з ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочини під час умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, то остаточно слід призначити покарання керуючись положеннями ч. 1 ст. 71 КК України.

Як встановлено, доказів про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 майна, що підлягає конфіскації не надано і таких доказів не здобуто судом, тому суд вважає за необхідне не застосовувати додаткову міру покарання у виді конфіскації майна.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати пов`язані з проведенням відповідної експертизи на суму 1144 грн.00 коп., які документально підтверджені та які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироку законної сили у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження №0000622, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового скадання призначених покарань за сукупністю злочинів, призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 років 4 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 26.11.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, домашній арешт з 21.00 години по 06.00 годину ранка, залишити без змін.

Стягнути з обвинученого ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при МВС України в Полтавській області процесуальні витрати в сумі 1144 грн.00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки ВАЗ 2102 білого кольору, д.н.з НОМЕР_3 - повернути у власність потерпілого ОСОБА_6 , автомагнітолу марки JVC KD-SC 607 серійний номер НОМЕР_2 - повернути у власність потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1