АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/387/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

09 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 9 січня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року) зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 9 січня 2015 року по 21 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили.
ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, крім житла.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Оболонського районного суду м.Києва від 01.07.2016 року, остаточно за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, що є його приватною власністю, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 07.01.2015 року, та на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 7 січня 2015 року по 21 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Не погоджуючись із зазначеним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року, перекваліфікувати його дії із ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та зарахувати йому у строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 09.01.2015 року до вступу вироку в законну силу.
Вивчивши апеляційну скаргу, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як вбачається з апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_3 , оскаржує вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року, який відповідно до розписки на /а.с. 34 т.3), йому було вручено 27 жовтня 2017 року особисто.
При цьому, апеляційна скарга, відповідно до штампу вхідної кореспонденції Апеляційного суду міста Києва, надійшла до канцелярії суду 04 січня 2018 року із Державної установи «Київський слідчий ізолятор», та підписана обвинуваченим ОСОБА_3 02.01.2018 року,тобто з пропущеним строком встановленим ст. 395 КПК України.
Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_3 не порушує питання перед судом апеляційної інстанції про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року у зв`язку з чим, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає поверненню.
Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст.ст. 392, 393, 395, 399, КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року, - повернути.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому ст.ст.424, 426 КПК України.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2