УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, у кримінальному провадженні №0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ :

24 жовтня 2017 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, у кримінальному провадженні № 0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, а саме: 200 (двісті) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, загальною кількістю 100 000 (сто тисяч) гривень; 59 (п`ятдесят дев`ять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США; 11 (одинадцять) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США; 5 (п`ять) купюр номіналом 20 (двадцять) доларів США загальною кількістю 6 550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) доларів США; 1 (одна) купюра номіналом 500 Євро; 80 (вісімдесят) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро; 3 (три) купюри номіналом 20 (двадцять) Євро; 1 (одна) купюра номіналом 10 Євро загальною кількістю 4 570 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят) Євро.

Представник заявника посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року про надання дозволу на обшук, чітко визначено перелік речей, а саме фінансово-господарської документації, на виявлення та вилучення якої ухвалою слідчого судді надано дозвіл. Разом з тим, грошові кошти не входять до вищевказаного переліку речей, на виявлення та вилучення яких надано дозвіл. Вилучені грошові кошти є особистим майном ОСОБА_5 , походження грошових коштів є законним і підтвердженим, а тому грошові кошти не відносяться до предмету дослідження в рамках вказаного кримінального провадження. Водночас, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені в ході обшуку грошові кошти можуть бути знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Окрім того, кримінальне провадження №0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, не здійснюється щодо ОСОБА_5 , підозру йому не оголошували, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні він не наділений, жодного відношення до ПП «Віктор і К» щодо якого здійснюється кримінальне провадження вилучені грошові кошти ОСОБА_5 не мають, арешт на майно ОСОБА_5 було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримала, просила слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, зазначивши, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 триває. В даному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі ОСОБА_5 , підозру не оголошено, в ході досудового розслідування ОСОБА_5 був допитаний в якості свідка. Разом з тим, ОСОБА_5 не було надано належних доказів щодо походження грошових коштів, які були у нього вилучені, а тому на даний час необхідність у накладенні арешту на грошові кошти не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що СУ ФР Офісу ВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, а саме: 200 (двісті) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, загальною кількістю 100 000 (сто тисяч) гривень; 59 (п`ятдесят дев`ять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США; 11 (одинадцять) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США; 5 (п`ять) купюр номіналом 20 (двадцять) доларів США загальною кількістю 6 550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) доларів США; 1 (одна) купюра номіналом 500 Євро; 80 (вісімдесят) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро; 3 (три) купюри номіналом 20 (двадцять) Євро; 1 (одна) купюра номіналом 10 Євро загальною кількістю 4 570 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят) Євро.

Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 триває, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі і ОСОБА_5 , про підозру не повідомлено. Разом з тим, ОСОБА_5 не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.

Крім того, органом досудового розслідування не надано належних доказів того, що грошові кошти, які були вилучені в ході обшуку 07 вересня 2017 року, мають відношення до кримінального провадження № 0000155, чи були набуті злочинним шляхом, а також не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, представником заявника ОСОБА_3 в клопотанні обґрунтовано належність грошових коштів ОСОБА_5 , а також законність їх походження та долучено підтверджуючі документи про це, а саме: податкову декларацію про майновий стан і доходи ОСОБА_5 за 2016 рік, з якої вбачається, що ОСОБА_5 в поточному 2016 році було отримано 6 135 359, 50 грн. річного доходу, а також відповідь Київської митниці ДФС на запит адвоката ОСОБА_3 , з якої вбачається, що 28 серпня 2017 року ОСОБА_6 , яка є довіреною особою ОСОБА_7 , яка являється дружиною ОСОБА_5 , були отримані грошові кошти в сумі: 865 доларів США, 890 євро та 69 000,00 гривень, відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, що дає підстави стверджувати про належність вилучених в ході обшуку 07 вересня 2017 року грошових коштів ОСОБА_5 , а також законність їх походження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими та воно підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, у кримінальному провадженні №0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, на грошові кошти, а саме:

- 200 (двісті) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень, загальною кількістю 100 000 (сто тисяч) гривень;

- 59 (п`ятдесят дев`ять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США, 11 (одинадцять) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США, 5 (п`ять) купюр номіналом 20 (двадцять) доларів США загальною кількістю 6 550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) доларів США;

- 1 (одна) купюра номіналом 500 Євро, 80 (вісімдесят) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро, 3 (три) купюри номіналом 20 (двадцять) Євро, 1 (одна) купюра номіналом 10 Євро загальною кількістю 4 570 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят) Євро, які належать ОСОБА_5 .

Слідчий суддя ОСОБА_1