Справа № 308/3925/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000029 - військового прокурора Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, військовослужбовця військової служби - на посаді начальника оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Дяково) оперативно-розшукового управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Військовий прокурор Ужгородського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 22.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 22.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України №340-ос від 25.04.2016, ОСОБА_5 призначений на посаду начальника оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Дяково) оперативно-розшукового управління ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі відділу ОРВ).

Під час проходження військової служби на зазначеній посаді ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.19 Конституції України, ст.ст.11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний був діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, свято і непорушно додержуватись їх, знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, нести особисту відповідальність за стан справ в підрозділі, поводитись з гідністю і честю та не вдаватись до негідних вчинків.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, до правоохоронних органів відносяться органи охорони державного кордону.

Відповідно до посадової інструкції оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Дяково), ОСОБА_5 був повинен: твердо знати і застосовувати законодавство України; точно виконувати вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також розпорядчих актів Адміністрації Державної прикордонної служби України, що регламентують організацію та здійснення охорони державного кордону; постійно знати обстановку і вчасно реагувати на її зміни; дотримання конфіденційності при прийнятті на підставі оперативних даних рішення на охорону державного кордону та щодо їх реалізації; виявлення та припинення правопорушень на державному кордоні; несення відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання вимог посадової інструкції, бездіяльність або невикористання наданих йому прав.

Проте, ОСОБА_5 , будучи службовою особою правоохоронного органу, в порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Так, 18.03.2017 року приблизно о 02 годині 10 хвилин в районі 102 прикордонного знаку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 »), прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у складі солдата ОСОБА_8 (старший наряду), солдатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (молодші наряду) були затримані невстановлені особи, які здійснювали незаконне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України.
Про вказаний факт стало відомо старшому офіцеру (старшому оперуповноваженому з протидії контрабандній діяльності) першого сектору оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Дяково) оперативно-розшукового управління Західного регіонального управління ДПСУ старшому лейтенанту ОСОБА_11 .
В цей момент ОСОБА_5 зателефонував начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_12 та попросив останнього не втручатись у дану ситуацію.
В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на використання ним службового становища з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди третіми особами всупереч інтересам служби.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , всупереч інтересам служби, не виконавши свій обов`язок по припиненню правопорушень і затриманню порушників, не направив своїх підлеглих до місця події.
Тим самим, ОСОБА_5 , як службова особа правоохоронного органу, своїми діями завдав тяжких наслідків, а саме: дозволив правопорушникам уникнути відповідальності за свої незаконні дії та підірвав авторитет та престиж органу державної влади Державної прикордонної служби України, оскільки по його діях, як керівника - начальника оперативно-розшукового відділу до функцій якого входить і протидія контрабанді, у суспільства складається враження за всю Державну прикордонну службу в цілому.

22.04.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, тобто в умисному зловживанні службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується інформуванням УСБУ в Закарпатській області від 28.03.2017 року №875вих-17, інформування ВВБ по ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.04.2017 року №16/4-194, протоколом за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.03.2017 року №14/1677, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 22.04.2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що застосувавши до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, останній може знищити, сховати або спотворити документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, прокурор у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_5 наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Зокрема прокурор звернув увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яке є корупційним правопорушенням, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Прокурор вказує на наявність таких ризиків, як можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків кримінального провадження, можливого пошкодження (знищення) доказів кримінального правопорушення, зокрема виявлених тютюнових виробів, та вважає, що більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою, не може запобігти ризикам визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки прокурором та слідчим не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Також захисник зазначив, що в момент інкримінованого його підзахисному кримінального правопорушення, останній перебував в Сумській області у відпустці і не знаходився при виконанні ним службових обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.
У судовому засіданні начальник оперативно-розшукового управління Західного регіонального управління ДПС України ОСОБА_15 , начальник міжнародного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації нп.Чоп) Західного регіонального управління ДПС України ОСОБА_16 та начальник міжнародного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації нп.Великий Березний) Західного регіонального управління ДПС України ОСОБА_17 подали до суду письмове клопотання згідно якого у відповідності до ст.180 КПК України клопочуть про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поруки.
Вказане клопотання в судовому засіданні підтримав і підозрюваний ОСОБА_5 .
Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років. Крім того суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 КК України є корупційним правопорушенням, ОСОБА_5 є військовослужбовцем правоохоронного органу, і використовуючи своє службове становище, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати за межі території України, що свідчить про обґрунтованість наявності таких ризиків як переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою. Вказані ризики, на думку слідчого судді, доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції частини 2 статті 364 Кримінального кодексу України.
До того ж, крім наявності вказаних ризику, суд також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 за місцем проживання він позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також його стан здоров`я.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроби переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. За таких обставин підстав для задоволення клопотання начальника оперативно-розшукового управління Західного регіонального управління ДПС України ОСОБА_15 , начальника міжнародного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації нп.Чоп) Західного регіонального управління ДПС України ОСОБА_16 та начальника міжнародного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації нп.Великий Березний) Західного регіонального управління ДПС України ОСОБА_17 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поруки не має.
Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за злочин, що йому інкримінується за ч.2 ст.364 КК України, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Відповідно вимог ст.ст.177, 178, 183, 199 КПК України слідчий суддя враховує передбачені законом обставини та дійшов до висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, враховуються заявлені обвинуваченою стороною ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.
Оцінюючи в сукупності всі вищевикладені обставини, наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 182 ч. 4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 цієї статті визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п.2 ч.5 ст. 182 КПК України слідчий суддя вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить - 21 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 33600,00 грн. (тридцять три тисячі шістсот гривень), і такий на думку суду, буде належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави за ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000029 - військового прокурора Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, військовослужбовця військової служби - на посаді начальника оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Дяково) оперативно-розшукового управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 24 червня 2017 року.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом, - в розмірі 21 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 33600,00 грн. (тридцять три тисячі шістсот гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 28.04.2017 року.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1