Справа № 425/388/15-к
Провадження № 11-кп/782/173/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 30 березня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Новотошківське м.Кіровська Луганської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює заступником директора ТОВ «Рубіжанський трубний завод», раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України визнаний невинуватим та виправданий за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
В с т а н о в и л а :
Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що в квітні-травні 2014 року, коли він обіймав посаду секретаря Рубіжанської міської ради та виконував обов`язки міського голови, у нього виник злочинний умисел на вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом організації 11 травня 2014 року на території міста Рубіжне Луганської області проведення незаконного «референдуму щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки» та використання його результатів для відокремлення території Луганської області зі складу України.
Усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації своїх злочинних планів, ОСОБА_7 наприкінці квітня-початку травня 2014 року в м.Рубіжне Луганської області вступив в злочинну змову з невстановленими на той час особами щодо спільних дій з організації в м. Рубіжне Луганської області незаконного «референдуму щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки» та створення виборчих комісій з метою проведення підрахунків голосування.
В подальшому ОСОБА_7 брав участь у засіданні щодо організації проведення незаконного «референдуму з підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки» та про плани щодо створення федерації Новоросія на південному сході території України, які проводили ватажки не передбаченого законом збройного формування «Армія Юго-Востока» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Під час зазначеного засідання ОСОБА_7 публічно висловив намір організувати та провести на території м. Рубіжне Луганської області незаконний «референдум щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки», а також використати його результати для відокремлення території Луганської області зі складу України.
В подальшому, використовуючи власний авторитет ОСОБА_7 в травні 2014 року проводив зібрання, наради та особисті зустрічі, під час яких закликав взяти участь в організації незаконного «референдуму щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки», зокрема проведенні агітації серед місцевого населення щодо участі в референдумі, виділенні приміщень для проведення голосування.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 , вчинених ним з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 11 травня 2014 року в м. Рубіжне Луганської області в порушення діючого законодавства проведено так званий референдум, на розгляд якого винесено питання щодо підтримки акту державної самостійності «Луганської народної республіки». Після проведених голосувань на території м. Рубіжне Луганської області, за сприяння ОСОБА_7 та невстановлених на цей час осіб, 11 травня 2014 року бюлетені передані представникам терористичної організації «Луганська народна республіка».

На вирок суду прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 , подана апеляційна скарга в якій він просить вирок Кремінського районного суду Луганської області від 30.03.2017 року скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки одному із основних доказів у кримінальному провадженні, а саме відеозапису дослідженого в ході судового розгляду, згідно якого ОСОБА_7 на засіданні, що відбулось у м.Луганську на початку травня 2014 року з питань організації проведення незаконного «референдуму щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки», яке проводили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , висловив згоду провести незаконний референдум на території м. Рубіжне Луганської області.

Викладені судом у вироку показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині проведення референдуму в м. Рубіжне за своїм змістом не в повній мірі відповідають їх показанням, наданих ними під час судового розгляду.

Також судом не вжито жодних заходів щодо перевірки фактів зазначених у листі ГО «Всеукраїнська організація самооборона майдану» згідно якого ОСОБА_7 вів перемови з людьми, які захопили будівлю СБУ в Луганській області, не досліджувалося питання, хто та яким чином уповноважував ОСОБА_7 на взяття участі в засіданні у м. Луганську з приводу проведення так званих «перемов», не були допитані особи, які можуть підтвердити зазначені факти надання наказів чи розпоряджень.

Крім того, прокурор вважає неналежним доказом у кримінальному провадженні копію не підписаного депутатського запиту народного депутата ОСОБА_13 щодо участі ОСОБА_7 у перемовах під час подій у квітні 2014 року.

Суд безпідставно відмовив у задоволенні заявлених під час судового розгляду стороною обвинувачення клопотання про проведення судової лінгвістичної, комплексної судово-психологічної і судової криміналістичної експертизи матеріалів відеозапису, а також клопотання про направлення запиту до Ради національної безпеки та оборони України щодо участі ОСОБА_7 у перемовах з представниками незаконних збройних формувань.

Також прокурор посилається на ряд фактів наведених у вироку, що не підтверджують та не спростовують вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому діянь, та викликає сумнів його твердження що він прибув на збори до м. Луганська не добровільно а за викликом обласного керівництва, оскільки ОСОБА_7 виконував на той час обов`язки Рубіжанського міського голови і не був безпосередньо підпорядкований обласній раді.

Тому прокурор вважає, що судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду, в ході якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін. Посилається на те, що жодних доказів його вини не встановлено, і навіть свідки обвинувачення заявили про його невинуватість.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши в судових дебатах учасників процесу і останнє слово ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступних висновків.
В апеляції прокурором не ставиться питання про скасування виправдувального вироку та постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 , отже, передбачені законом підстави для постановлення нового вироку у апеляційного суду відсутні.

Натомість, прокурором в апеляції ставиться питання про скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст. 415 КПК України неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження не є підставами для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, передбачені статтею 415 КПК України підстави для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, відсутні, не посилається на такі обставини і сам апелянт.

За умови, коли відсутні підстави для призначення нового судового розгляду, як про те просить апелянт, а питання про постановлення нового вироку ним не ставиться, апеляційна скарга в будь-якому разі задоволенню не підлягає.

Даючи оцінку доводам апеляції по суті, колегія суддів доходить до наступного.

Відповідно до обвинувачення, як воно викладене органами досудового слідства у зміненому обвинувальному акті, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які він вчинив, як представник влади за попередньою змовою групою осіб.
Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення передбачає виконання певних дій, спрямованих на досягнення зазначеної мети.
Такими діями зі сторони ОСОБА_7 органи досудового слідства визначають, по-перше: його участь 6 травня 2014 року у засіданні щодо організації проведення незаконного «референдуму щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки» та про плани створення федерації Новоросія на південному сході території України, яке проводив ватажок непередбаченого законом збройного формування ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , і на якому ОСОБА_7 , начебто, висловив намір проведення відповідного референдуму на території міста Рубіжного Луганської області з метою використати його результати для відокремлення території Луганської області від України;
по-друге: проведення ОСОБА_7 у травні 2014 року зібрань, нарад, особистих зустрічей, агітації серед місцевого населення щодо участі у референдумі, виділення приміщень для проведення голосування.

У якості доказу участі ОСОБА_7 у засіданні, яке проводили ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , стороною обвинувачення наведено відеофайл, на якому зафіксовано відповідне засідання та протокол огляду відеофайлів, які містяться на диску DVD-R від 20.09.2014 року.
Проте, згідно цих протоколу та відеофайлу зміст виступу ОСОБА_7 свідчить швидше про намагання уникнути прямої відповіді на питання щодо проведення референдуму і лише на пряме питання ОСОБА_14 , чи буде він проводити референдум, ОСОБА_15 відповів, що у разі схвалення громадою, звичайно, буде.
За таких умов суд зробив правильний висновок про відсутність з боку ОСОБА_7 висловлювань чи будь-яких закликів до проведення референдуму на території Рубіжного.
Сам обвинувачений пояснив, що був вимушений дати таку відповідь, перебуваючи в оточенні озброєних людей, маючи реальні підставі побоюватись за своє життя, і ці пояснення суд обґрунтовано визнав такими, що заслуговують на увагу.
Сама доцільність перебування ОСОБА_7 на засіданні, яке проводили ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , знаходить пояснення у депутатському зверненні народного депутата України ОСОБА_13 , який є Головою підкомітету з питань державної безпеки Комітету Верховної Ради України з питань національної оборони, в якому зазначається, що з квітня 2014 року ОСОБА_7 приймав участь у діяльності робочої групи для ведення перемов з особами, які здійснили захоплення будівлі СБУ (т.1 а.к.п.93-94).
Ця інформація знаходить підтвердження у листі керівника ГО «Всеукраїнська організація «Самооборона Майдану» ОСОБА_16 за №17 від 10.02.2015 року, в якому зазначається, що участю у вказаних перемовинах ОСОБА_7 , наряду з іншими учасниками, проявив активну життєву позицію та громадянську мужність (т.1, а.к.п.64).
Всупереч доводам апелянта, зазначені документи мають належні реквізити і не викликають сумнівів у їх правдивості, а тому суд обґрунтовано відхилив клопотання сторони обвинувачення про здійснення запиту щодо перевірки факту виготовлення та направлення цих документів.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що у квітні 2014 року за пропозицією керівника УМВС в Луганській області ОСОБА_18 він, як ветеран війни у Афганістані, приймав участь у перемовинах про розблокування будівлі СБУ та складення зброї, у цих перемовинах брали участь ОСОБА_16 та ОСОБА_7 .
Також обґрунтовано суд відмовив прокурору у задоволенні клопотання про призначення судової лінгвістичної та комплексної судово-психологічної та судово-криміналістичної експертизи, оскільки запропоновані прокурором питання частково не потребують наявності спеціальних пізнань і оцінка їм може бути і була надана судом при постановленні вироку (зокрема, питання щодо наявності закликів до повалення конституційного ладу та зміни державної території України у висловлюваннях ОСОБА_15 на засіданні), або явно не мають відношення до предмету доказування (зокрема, щодо перебування ОСОБА_15 у стані фізіологічного афекту чи іншому емоційно напруженому стані на засіданні, яке проводили ОСОБА_19 і ОСОБА_14 ).
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що органи досудового слідства не були обмежені у збиранні доказів, в тому числі не були позбавлені можливості призначати в ході досудового слідства ті експертизи, які вважали необхідними, проте не зробили цього.
Таким чином, судом встановлено, і з його висновками погоджується колегія суддів, що на засіданні, яке проводили ОСОБА_9 і ОСОБА_10 6 травня 2014 року, ОСОБА_7 не закликав до проведення відповідного референдуму на території міста Рубіжного Луганської області з метою використати його результати для відокремлення території Луганської області від України.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що судом не взято до уваги показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які, начебто, викривають ОСОБА_7 у вчиненні злочину.
Фактично ж показання зазначених свідків, навіть в тому вигляді, як їх виклав в апеляції прокурор, містяться на припущеннях, що за відсутності підтримки ОСОБА_7 референдум у Рубіжному не міг відбутися і не містять жодних фактів, які би свідчили про дійсне вчинення ОСОБА_7 активних дій, направлених на проведення референдуму і про які зазначив прокурор у обвинувальному акті: проведення зібрань, нарад, особистих зустрічей, агітації серед місцевого населення щодо участі у референдумі, виділення приміщень для проведення голосування, тощо.
Показання свідка ОСОБА_12 про те, що він був очевидцем зустрічі ОСОБА_7 з кимось із бойовиків не можуть свідчити про наявність складу злочину в діях обвинуваченого, оскільки невідомі ні мета цієї зустрічі, ні зміст розмови між обвинуваченим та «кимось із бойовиків», ні навіть особа тієї людини. Більш того, не підтверджується будь-якими даними і причетність до бойовиків цієї невстановленої особи. Разом з тим свідок пояснив, що йому невідома роль ОСОБА_7 у проведенні референдуму.
Пояснення свідка ОСОБА_11 про те, що він бачив обвинуваченого присутнім на проросійському мітингу само по собі не є свідченням наявності активних дій з боку ОСОБА_7 щодо організації такого мітингу.
Натомість, інші свідки обвинувачення повідомили, що ОСОБА_7 не вчиняв дій, спрямованих на відокремлення Луганщини від території України.
Так, свідок ОСОБА_20 пояснив, що ОСОБА_7 виступав проти проведення мітингів та намагався не допустити дестабілізації у місті.
Свідок ОСОБА_21 , який до початку бойових дій був членом Рубіжанського міськвиконкому, а після їх початку проходить службу у лавах Української Армії, пояснив, що ОСОБА_7 відмовив ОСОБА_22 у проведенні проросійського референдуму, сприяв проведенню мітингу за Україну, який був розігнаний проросійськими силами.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що позиція обвинуваченого була виключно проукраїнською, участі у референдумі він не брав і дій, спрямованих на відокремлення території від України, не вчиняв, закликав до збереження громадського порядку.
Свідок ОСОБА_24 пояснив, що у травні 2014 року, він, як працівник СБУ, разом з ОСОБА_7 вирішував питання по відключенню серверу від списку виборців та вивезення з міста працівників, пов`язаних з роботою щодо списків виборців.
Свідок ОСОБА_25 , який на той час працював заступником начальника Рубіжанського МВ УМВС України в Луганській області, пояснив, що референдум у Рубіжному з метою відокремлення території України проводився за ініціативою ОСОБА_22 , в той час як ОСОБА_7 ніяких дій, спрямованих на користь так званих «ЛНР» та «Новоросії» не вчиняв.
Будь-яких підстав ставити під сумнів достовірність показань зазначених свідків колегія суддів не вбачає.
Суд ретельно дослідив зазначені докази, надав їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про те, що у своїй сукупності досліджені докази свідчать про недоведеність вини ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, при цьому відповідно до закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, суд всі сумніви щодо доведеності обвинувачення тлумачив на користь обвинуваченого.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що у тексті вироку судом наведені факти, які не підтверджують та не спростовують вчинення обвинуваченим інкримінованих йому діянь, зокрема щодо адміністративних позовів до суду з вимогами про обмеження права на мирне зібрання міської організації КПУ, щодо проведення виборів Президента України, тощо.
Дана обставина не вплинула на прийняття судом законного і обґрунтованого рішення.
Колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно досліджені надані сторонами докази, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підстав для скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.
За урахуванням викладеного колегія суддів вважає апеляційні вимоги необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити, а вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 30 березня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим і виправдано за ч. 2 ст. 110 КК України за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3