Справа № 445/374/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/149/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у кримінальному провадженні № 0000633 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України,

з участю :
секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

розглянула апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним та засуджено :

за ч. 3 ст. 185 КК - до п`яти років позбавлення волі ;

за ч. 2 ст. 125 КК - до одного року обмеження волі;

за ст. 395 КК - до шести місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного за попереднім вироком, остаточно визначено покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Вирішено питання про запобіжний захід та судові витрати.

В апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на неправильне застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність, зазначає, що при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015, яким його засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, визначив йому остаточне покарання у вигляди п`яти років одного місяця позбавлення волі, яке є меншим від покарання призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015, та не призначив йому додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, при ухваленні вироку суд на підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахував ОСОБА_7 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 14.12.2015 до 03.11.2016, тобто до дня ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, однак після постановлення вироку останній продовжує перебувати в установі попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили і, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК, цей строк також підлягає зарахуванню у строк відбуття ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, чого судом зроблено не було.
З врахуванням цього просить апеляційний суд вирок в частині призначенного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та засудити : за ч. 3 ст. 185 КК - до п`яти років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 125 КК - до одного року обмеження волі; за ст. 395 КК - до шести місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.12.2015 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 з доводами апеляційної скарги погодились.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст вироку і доводи апеляційної скарги, виступи сторін щодо поданої апеляції, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, маючи не зняту й непогашену судимість, 07.08.2013 близько 16-ої години в с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки через металеву браму зайшов на господарство ОСОБА_11 , звідки повторно, умисно, разом із невстановленими слідством особами, які не були обізнані про його злочинні наміри, таємно викрав з подвір`я даного господарства газову плиту вартістю 431, 14 грн., чавунний каналізаційний люк вартістю 688, 82 грн., тачку садову вартістю 225, 22 грн. та інше майно, всього на загальну суму 8027, 53 грн., що належало потерпілому ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду.
Він же, 07.08.2013 близько 16 год. 40 хв., в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_11 в с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, під час сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_13 , тримаючи в руці цеглу, умисно наніс йому цеглою кілька ударів по голові, спричинивши легкі тілесні ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді рани в ділянці хвостовика правої брови з осадненням по верхньому краю, рани в правій скроневій ділянці, синці в правій скроневі ділянці, садна на нижній губі, крововиливів у білкову оболонку правого та лівого ока.
Крім того, постановою Золочівського районного суду Львівської області від 03.01.2013 ОСОБА_7 було встановлено адміністративний нагляд терміном один рік із визначенням обмежень, у тому числі заборонено виїжджати за межі Золочівського району без дозволу ОВС України, які він порушив і 26.08.2013 без дозволу вказаного органу самовільно виїхав у м. Київ де був затриманий працівниками міліції, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин сторонами не оскаржується і під сумнів не ставиться.

Що стосується доводів прокурора в апеляції про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то такі є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК, із застосуванням ст. 70 КК, до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Злочини, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Золочівського районного суду від 03.11.2016, були вчинені до постановлення щодо нього вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного з сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. При цьому розмір остаточного покарання не може бути меншим від покарання призначеного за попереднім вироком.

При постановленні вироку у справі районний суд цих вимог закону не дотримався і при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів призначив таке менше ніж було визначено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 та не призначив додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, при постановленні вироку районний суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 409 КК, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки допущена районним судом помилка підлягає виправленню, що тягне за собою погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів, виходячи із змісту ст.ст. 407, 420 КПК, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок районного суду в частині визначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Золочівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині визначення остаточного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання частину покарання відбуту за попереднім вироком, а також, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК, термін його перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку із розглядом даної справи з 14.12.2015 по 19.04.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили з моменту його проголошення і з цього дня протягом трьох місяців може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим у той-же строк з дня отримання його копії.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4