Провадження №1-кп/522/1322/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001091 від 09.05.2016 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не заміжньої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
09.05.2016 р. приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 знаходився у квартирі АДРЕСА_2 своєї співмешканки ОСОБА_3 , по АДРЕСА_3 , якої на той момент не було вдома. Через декілька хвилин до квартири увійшла господарка квартири ОСОБА_3 , яка побачила що ОСОБА_7 сидить на кухні з невідомою їй жінкою, в зв`язку з чим, між нею та ОСОБА_7 , на ґрунті ревнощів та неприязних відносин відбулася словесна перепалка.

В ході словесної перепалки та з`ясування стосунків, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вийшли із квартири у двір будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи напроти входу в квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, словесна перепалка між ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 переросла в штовханину, а потім в бійку, в ході якої ОСОБА_7 наніс один удар рукою ОСОБА_3 в область живота, та ногою по лівому стегну. ОСОБА_3 вбачаючи загрозу для свого життя і здоров`я, розуміючи що ОСОБА_7 фізично сильніший, почала оборонятися від його нападу, відбиваючись від ударів які їй наносив останній.

В ході бійки, ОСОБА_3 яка перед її побиттям забрала у ОСОБА_7 ніж яким він різав продукти, та тримаючи його в правій руці, розуміючи, що ОСОБА_7 не озброєний, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно нанесла ОСОБА_7 лезом ножа один удар в область грудної клітини з ліва, в результаті чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото - різаної рани грудної клітини.

Згідно висновку експерта №1824 від 09.06.2016 у ОСОБА_7 виявлено одне колото - різане поранення передньої поверхні грудної клітини зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яке ускладнилось гемопневмотораксом (потраплянням повітря та крові в ліву плевральну порожнину).

Вказане тілесне ушкодження спричинене одноразовою ударною дією колюче - ріжучого предмета, яким міг бути ніж. Колото - різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, не могло утворитися від ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки.

Колото - різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, згідно з п.2.1.3 «й» «Правил судово - медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 p., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 , покинула місце події, забравши з собою ніж, а ОСОБА_7 був доставлений до першого хірургічного відділення МКЛ №11 в м. Одесі, де йому було надано невідкладну медичну допомогу.

У вказаних умовах, враховуючи обстановку захисту, що склалася на момент нанесення ножового поранення ОСОБА_7 , ОСОБА_3 явно перевищила межі необхідної оборони, оскільки на момент активного нападу на неї з боку ОСОБА_7 він наносив їй удари руками та ногами, а остання почала орудувати ножем, тому застосування такого засобу явно не відповідає характеру і небезпеці посягання.

Таким чином, захист ОСОБА_3 від ОСОБА_7 був неспіврозмірним нападу та явно не відповідав небезпечності посягання і обстановці захисту, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 було скоєно при перевищенні меж необхідної оборони.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 124 КК України за кваліфікуючою ознакою умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано правильно.

У підготовчому судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення, укладену 06.12.2016 р. між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно угоди, укладеної між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_8 сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 124 КК України.

Одночасно сторони прийшли до угоди про те, що міра покарання підозрюваній ОСОБА_3 за скоєння злочину, передбаченого ст. 124 КК України повинна бути призначена у вигляді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просив затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, потерпілого, думку прокурора, захисника, які не заперечували проти затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_3 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченої та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що угода про примирення укладена між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ч.2 ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 06.12.2016 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м.Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: