Справа №212/1198/17-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження від 05 липня 2016 року за № 0002089 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого, а саме: 07.11.2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Звільнений на підставі ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області 20.05.2016 року за ст. 81 КК України умовно достроково, не відбутий строк покарання 3 місяці 1 день, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз 07.11.2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Звільнений на підставі ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області 20.05.2016 року за ст. 81 КК України умовно достроково, не відбутий строк покарання 3 місяці 1 день, знаходячись на волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не погашену і не зняту в установленому законом порядку судимість, в період умовно-дострокового строку, знову повторно, вчинив умисне і корисливе кримінальне правопорушення.
Так, повторно 04.07.2016 року близько 12.00 години обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до будинку АДРЕСА_2 де на другому поверсі побачив відчинене вікно, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності можливих свідків чи очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через відчинене вікно балкону, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , звідки таємно викрав наступне майно, а саме: мультиварку марки «Redmond RMC-M4504», ємкістю 5л., вартістю 2587,50 грн. монітор «Samsung SyncMaster 172Т - 17" дюймів», вартістю 807,50 грн., маршрутизатор марки «ТП Лінк» TP-LINK TL-WR841N вартістю 678,50 грн., праска марки PHILIPS GC3540/02 вартістю 1654,00 грн., навушники бездротові з блютузом марки Rapoo Bluetooth Stereo Headset S500 вартістю 662,25 грн., яке сховав до кулька та картонної коробки, після чого з місця події вчиненого кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В результаті злочинних дій обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/48 від 22.02.2017 року матеріального збитку на загальну суму 6389,75 грн.
Крім цього, 26.04.2017 приблизно о 17.00 годин, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло та звернення його на свою користь, прибув до дверей квартири АДРЕСА_4 , де скориставшись відсутністю господарів квартири, а також відсутністю свідків та очевидців, переслідуючи корисливі цілі, шляхом вибивання дверей проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав наступне майно, а саме: золотий ланцюжок, матеріальної цінності не представляє, золотий браслет вагою 3,27 грам, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-218 від 12.05.2017р. становить 1827,93 гривень, золоті сережки з камінням «фіоніт» білого кольору, матеріальної цінності не представляє, три золоті каблучки вагою - 2,24 грам, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-218 від 12.05.2017р. становить 1252,16 гривень, вагою 4,28 грам, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-218 від 12.05.2017 становить 2392,52 гривень, вагою 2,42 грам, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-218 від 12.05.2017 становить 1352,78 гривень, які належні потерпілій ОСОБА_8 , підвісок з зображенням «Діви Марії» (з білого та жовтого золота) вагою 1,28 грам, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-218 від 12.05.2017 становить 715,52 гривень, золотий підвісок у вигляді букви «Р», матеріальної цінності не представляє, які належні потерпілому ОСОБА_5 після чого, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 715,52 гривень та потерпілій ОСОБА_8 спричинив матеріальний збиток на загальну суму 6825,39 гривень.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 04.07.2016 року близько 12.00 години він заліз через відчинене вікно в квартиру, що знаходилася на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 звідки таємно викрав майно, а саме побутову та електро техніку, яку спакував в кульок та картонну коробку, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Крім цього пояснив, що 26.04.2017 приблизно о 17.00 годин, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , він проник у квартиру даного будинку та викрав звідти ювелірні вироби.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого умисного злочину проти власності, при цьому вчинив інкриміноване йому діяння в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, на обліку у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, з 2002 року по 2006 рік перебував на обліку у лікаря-психіатра з приводу порушення психологічного розвитку, знятий з нагляду в зв`язку одужанням, згідно характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2012 року.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2012 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме з 21.08.2017 року.

За даним кримінальним провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Речові докази:

-сліди долоні руки, що вилучені при огляді місця події 04.07.2016 року, які знаходяться в матеріалах справи - залишити при справі,

-дві каблучки з жовтого металу, які передані відповідно до розписки потерпілій ОСОБА_8 та підвісок з зображенням «Діви Марії» з жовтого та білого металу, який переданий відповідно до розписки потерпілому ОСОБА_5 залишити у власників.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати по даному кримінальному провадженні за проведення експертиз 2864 (дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 72 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1