ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/1456/17 щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Андріївка Білгород- Дністровського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, який на утриманні має малолітнього сина 2008 року народження, не працюючого, інваліда третьої групи, судимого 26.09.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26.05.2016, приблизно о 19 годині, у світлий час доби, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_6 , маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, здійснював рух по проїзній частині вул. Михайла Грушевського, з боку вул. Хімічної в напрямку вул. Академіка Воробйова, в Малиновському районі м. Одеси, зі швидкістю понад 91-95 км/год.

Під час руху по проїзній частині вул. Михайла Грушевського водій ОСОБА_5 , діючи з необережності, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість, не врахував дорожню обстановку, свої практичні навички керування транспортними засобами і стан свого здоров`я, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на ділянці зазначеної вулиці, розташованій навпроти будинку № 30, проявляючи злочинну самовпевненість, не впорався з керуванням свого автомобіля і допустив його виїзд за межі проїзної частини - на узбіччя праворуч, де відбувся наїзд правою передньою частиною кузова керованого ним автомобіля марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дерево.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події травмовано пасажира автомобіля марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому згідно висновку судово-медичної експертизи № 3346 від 07.12.2016, заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий черезвиростковий перелом правого стегна, забійно-рвані рани правої гомілки, укушена рана язика, які спричинені ударною дією тупих твердих предметів, якими були частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобіля з фіксованим або стаціонарним об`єктом - деревом), та які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 01.1995 p., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пп. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, які наказують:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п.2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 і 12.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд визнає достовірними і такими, що узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурором заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_8 постраждалого від злочинних дій, на користь КУ «Одеська обласна клінична лікарня» на суму 4659 гривень 55 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

При розгляді питання о наявності причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеним позивачем шкодою, суд керується положеннями п.1,2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у спричиненні майнової шкоди КУ «Одеська обласна клінична лікарня» доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги прокурора в інтересах КУ «Одеська обласна клінична лікарня» по відшкодуванню завданої шкоди задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь КУ «Одеська обласна клінична лікарня» грошову суму в розмірі 4659 гривень 55 копійок.

Визначаючи питання стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд керується положеннями ст. 124 КПК України, згідно яких у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді штрафу з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі і штрафу розміром 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль над поведінкою ОСОБА_10 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 72 КК України, основне покарання у вигляді штрафу розміром 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень, і додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, підлягає самостійному виконанню.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах КУ «Одеська обласна клінична лікарня» задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на користь КУ «Одеська обласна клінична лікарня» грошову суму у розмірі 4659 гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2818 гривні 80 копійок.
Речовий доказ повернути власнику.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_11