Справа №705/1194/17
1-в/705/196/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адміністрації СВК № 92 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Умані клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі,-
ВСТАНОВИВ :
В провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, яке надійшло до суду 16.03.2017 року за вх. № 5560.
В обгрунтування клопотання засуджений ОСОБА_5 посилався на те, що під час перебування в СІЗО м. Черкаси, він не мав жодного порушення режиму утримання, а також не допускав порушень з моменту прибуття для відбування терміну покарання до установи СВК № 92. З 03.07.2016 р. почав працювати на гранітному кар`єрі, де працює і по цей час, щоб довести своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, з наведених у ньому мотивів. Наполягав на тому, що не дивлячись на те, що діти в свідоцтві про народження на нього не записані, він є фактично батьком трьох дітей і тому повинен надавати допомогу матері дітей, на яку вони записані, в утриманні дітей.
Представник Старобабнівської ВК № 92 у судовому засіданні вказував, що немає підстав для застосування заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки засуджений на шлях виправлення не став та відповідних висновків для себе не зробив. Також він пояснив, що матеріали з приводу заміни покарання на початку березня уже розглядалися на засіданні відповідної комісії і засудженому було відмовлено у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що в даному випадку дані з приводу наявності в засудженого дітей належним чином документально не підтвердженні і тому не можуть бути враховані судом. Також, він зазначив, що в даному випадку відсутні передбачені ст. 82 КК України підстави для заміни покарання.
Суд, вислухавши доводи засудженого, думку прокурора та представника СВК № 92, вивчивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 14.01.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України йому було зараховано строк попереднього ув`язнення строком 6 місяців 18 днів, залишилось до відбування 3 роки 5 місяців 12 днів.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2016 р. на підставі ч.2 ст. 404 КПК України вирок Кам`янського районного суду Черкаської області від 14.01.2016 року було змінено в частині зарахування строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В іншій частині вирок Кам`янського районного суду Черкаської області від 14.01.2016 року залишено без змін.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08.06.2016 року було виправлено описку в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2016 року, в частині визначення строку попереднього ув`язнення, який підлягає до зарахування у строк відбування покарання, і вказано: «…У відповідності до ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.10.2015 року по 16.05.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…». Початок строку відбування покарання: 04.10.2015 року. Кінець строку відбування покарання: 22.02.2019 року, не відбута частина покарання складає 1 рік 10 місяців 25 днів.
Згідно з п. 10 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
В ч. 2 п. 4 ст. 539 КПК України зазначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно д п.2 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 12 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин.
Згідно з даними особової справи засуджений ОСОБА_5 , раніше судимий, відбуває покарання у Старобабанівській виправній колонії № 92. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, дотримуєтья норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи під контролем. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань під контролем. Стягнень немає. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Приділяє увагу до необхідності дбайливо ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Працевлаштований на виробництві колонії на виїзному об`єкті «Граніт» каменотесом, до праці ставиться сумлінно, за що один раз заохочувався правами начальника колонії. Не намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі за відсутності бажання. Відповідно до ст. 123 КВК України не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відповідно до ст. 127 КВК України не бере участь у роботі самодіяльних організацій за відсутності бажання. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, належні висновки робить не завжди. Не приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та установи в цілому. За характером спокійний. В середовищі засуджених не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Зв`язки з рідними підтримує шляхом листування і отримує від них посилки. Провину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Засуджений ОСОБА_5 не стає на шлях виправлення, тому йому не може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Таким чином, на переконання суду, наведені вище обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для застосування до нього положень ст. 82 КК України, якою регламентовано заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1