Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1328/17

Справа № 711/3489/17

12 травня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на постанову слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 про відмову у задоволенні клопотання від 21.04.2017р. заявленого в межах кримінального провадження №0000011 від 26.01.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

Захисник і підозрювані звернулись до суду зі скаргою, в якій просили скасувати постанову слідчого 21.04.2017р. про відмову у задоволенні клопотання захисника від 20.04.2017р. та зобов`язати слідчого виконати слідчі дії, зазначені у цьому клопотанні.

В судовому засіданні підозрювані підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Захисник також підтримав скаргу і пояснив, що для повноти і всебічності досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, які зазначені в його клопотанні від 20.04.2017р.. З метою забезпечення права сторони захисту на збирання доказів в кримінальному провадженні просив задовольнити скаргу.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на недоцільність проведення слідчих дій, про які просить сторона захисту. Зауважила, що слідчим належним чином здійснено розгляд клопотання сторони захисту та обґрунтовано відмовлено у його задоволенні. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані слідчому судді докази в обґрунтування доводів сторін кримінального провадження, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що по кримінальному провадженню №0000011 здійснюється досудове розслідування.

20.04.2017р. захисник підозрюваних подав слідчому клопотання, в якому просив провести ряд слідчих дій слідчий експеримент за участю поліцейських ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вилучення та приєднання до матеріалів кримінального провадження відеозаписів з нагрудних камер цих поліцейських, проведення огляду приміщення чергової частини Черкаського міського відділу поліції, призначення додаткової судової медичної експертизи на предмет можливості виникнення у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, слідчий експеримент за участю ОСОБА_14 , вилучення записів відеоспостереження ГРК «Селена», вилучення одягу потерпілого, допит свідків, встановлення свідків з числа охоронців ГРК «Селена» та їх допит, розшук та вилучення взуття і шкарпеток потерпілого ОСОБА_14

20.04.2017р. слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні такого клопотання. Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника слідчий виходив з того, що проведення частини таких слідчих дій є недоцільним, оскільки не матиме значення для обставин, які підлягають доказуванню, частина неможливим через відсутність таких доказів, частина вже здійснена.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого сторона захисту звернулась зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Натомість частиною третьою статті 93 КПК України передбачено право сторони захисту на самостійне збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За таких обставин доводи сторони захисту, що внаслідок відмови у задоволенні їх клопотання про проведення слідчих дій, сторона обвинувачення позбавляє їх права на захист є необґрунтованими. В цьому контексті слід враховувати, що кримінальне провадження ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини. Відповідно до зазначеного принципу ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст.17 КПК України).

Натомість відмова у проведенні ініційованої стороною захисту процесуальної дії, внаслідок якої можуть бути отримані докази на спростування вини підозрюваного, не допускається, оскільки в такому випадку порушуються вимоги ч.2 ст.9 КПК України. Отже вирішальним моментом для визначення необхідності проведення певної слідчої дії є не припущення можливості отримання певних доказів на підтвердження або спростування обставин, які підлягають доказування, а належна обґрунтованість можливості досягнення такого результату і обґрунтування необхідності участі слідчого в такій дії.

Проведення слідчих експериментів, про які йдеться в клопотанні захисника за участю поліцейських ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є недоцільним, оскільки вони стосуються обставин, які майже повністю зафіксовані відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, що дозволяє належним чином здійснити оцінку таких обставин.

Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовані події за участю ОСОБА_14 , долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження. У свою чергу сторона захисту не позбавлена можливості самостійно отримати додаткові відеозаписи, які має намір використати для спростування обвинувачення. Такі докази можуть зберігатись у сторони захисту і можуть бути надані стороні обвинувачення лише під час відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України.

Проведення огляду приміщення чергової частини Черкаського міського відділу поліції, де відбувались події проявів агресії з боку потерпілого ОСОБА_14 , також є недоцільним, оскільки його поведінка зафіксована відеозаписом, який перебуває у володінні сторони захисту і був наданий слідчому судді в обґрунтування доводів скарги.

Недоцільним є і призначення додаткової судової медичної експертизи на предмет можливості виникнення у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, оскільки за матеріалами наявних у кримінальному провадженні висновків експертів належним чином підтверджено ступень тяжкості тілесних ушкоджень, можливий механізм та умови їх виникнення. Оцінка обставин, викладених в експертних висновках, у співвідношенні з зафіксованою на відеозаписах поведінкою потерпілого ОСОБА_14 є правом сторін кримінального провадження і здійснюється відповідно до ст.94 КПК України. Якщо ж сторона захисту має бажання додатково обґрунтувати свою оцінку механізму виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень вона не позбавлена права самостійно залучити експерта на договірних умовах для проведення експертизи в порядку, передбаченому ст.243 КПК України.

Не обґрунтовано стороною захисту необхідність проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_14 з огляду на те, що такий слідчий експеримент вже проводився і такі обставини вже зафіксовані.

Так само необґрунтовано стороною захисту і доцільність проведення таких дій як вилучення записів камер відеоспостереження ГРК «Селена», вилучення одягу потерпілого зі слідами крові, встановлення свідків з числа охоронців ГРК «Селена» та їх допит, оскільки наданими слідчому судді доказами з матеріалів кримінального провадження підтверджується відсутність таких доказів.

Заявлена у клопотанні захисника від 20.04.2017р. вимога про вжиття заходів розшуку та вилучення взуття і шкарпеток потерпілого ОСОБА_14 , їх огляд та приєднання до матеріалів кримінального провадження взагалі носить абстрактний характер, а тому не може бути задоволена. Такі обставини можуть бути встановлені будь-якою стороною кримінального провадження внаслідок самостійної реалізації права на збирання доказів і участь слідчого в таких процесуальних діях на даному етапі досудового розслідування, з врахуванням обставин кримінального провадження, стороною захисту не обґрунтована.

Вищевикладені висновки знайшли своє відображення і в оскаржуваній постанові слідчого. При цьому у постанові детально та належним чином наведені мотиви відхилення заявленого клопотання. Відсутність в постанові слідчого окремого зазначення мотивів відмови у проведенні таких дій як вжиття заходів з визначення місцезнаходження взуття та шкарпеток ОСОБА_14 , огляду цих речей та приєднання до матеріалів кримінального провадження не свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки як вже було зазначене така вимога носить абстрактний характер і не може бути задоволена через відсутність у клопотанні вказівки на спосіб її виконання.

За таких обставин, вважаю постанову слідчого від 21.04.2017р. про відмову у задоволенні клопотання захисника такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням положень засад кримінального провадження, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Окремо звертаю увагу, що відповідно до ст.22, 93 КПК України сторона захисту має право самостійно збирати докази в обґрунтування своєї позиції до відкриття матеріалів іншій стороні, але не зобов`язана доводити невинуватість підозрюваних. Необхідно враховувати, що оцінка доказів здійснюється учасниками кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. В цьому контексті доводи захисника про упередженість досудового розслідування, внаслідок якого до кримінального провадження беруться лише докази на підтвердження наявності обставин для притягнення підозрюваних до кримінальної відповідальності, є передчасними, оскільки ґрунтуються на його суб`єктивній оцінці наявних в матеріалах кримінального провадження доказах.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 16 травня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1