Справа № 381/2494/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/440/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 01.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
01 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора: ОСОБА_7
заявників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника заявників: ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а :
Як вбачається з ухвали слідчого судді, 12.07.2017 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2017 року за № 0000726 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, звернувся слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме вантажний автомобіль та деревину ліс-кругляк.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2017 року клопотання слідчого задоволено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказане в клопотанні майно є речовим доказом та має значення для проведення досудового розслідування, а тому з метою збереження речових доказів клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки незастосування заборони на дане майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном. У його діях, чи діях будь-кого з причетних до купівлі-продажу паливних дров відсутній склад будь-якого правопорушення чи злочину, оскільки він на законних підставах купив дрова, що підтверджується відповідною квитанцією, а продаж паливних дров не є карним діянням.

Крім цього, апелянт посилається на те, що розгляд клопотання слідчого про накладення арешту проводився без його участі, що є порушенням норм КПК України.

В зв`язку з цим, ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на тимчасово вилучене у нього майно у вигляді паливних дров скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді ОСОБА_9 і ОСОБА_10 також подано апеляційну скаргу в якій вони просять ухвалу слідчого судді щодо накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_9 майно у вигляді вантажного автомобіля тягача з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 , скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання в цій частині.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном. Оскільки купівля-продаж дров ОСОБА_12 була здійснена на законних підставах, так як підтверджується квитанцією, продаж паливних дров не є карним діянням, а ОСОБА_9 , як фізична особа підприємець, який надає транспортні послуги, здійснював перевезення виписаних ОСОБА_8 у лісництві дров, тому у діях будь-кого з осіб, причетних до купівлі-продажу паливних дров, відсутній склад будь-якого правопорушення чи злочину. В зв`язку з цим, на думку апелянтів, слідчий суддя не мав повноважень накладати арешт на майно осіб, які не є підозрюваними у кримінальному провадженні.

Крім цього апелянти зазначають, що розглянувши клопотання прокурора про накладення арешту на майно без участі осіб, які користуються і розпоряджаються цим майном, слідчий суддя цим самим, відповідно до вимог КПК України, порушив їх права.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку заявників та їх представника, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи вважає не обґрунтованими, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ч.2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11.07.2017 року до ЄРДР були внесенні відомості про виявлення злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, а саме при перевірці вантажного автомобіля тягач з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 завантаженим деревиною, під керуванням ОСОБА_9 , який надав товарно-транспортну накладну на здійснення перевезення дров дуба, було виявлено деревину ліс-кругляк, що відноситься до технологічної сировини, яка в даному випадку була привласнена та розтрачена особою в віданні якої вона перебувала (а.с. 3).

Протоколом огляду місця події від 11.07.2017 року було затримано та тимчасово вилучено вантажний автомобіль тягач з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 , завантажений колодками, кругляками дуба (а.с. 5-8).

Постановою ст. слідчого СВ Фастівського ВП ГУ НП в Київській області від 12.07.2017 року автомобіль тягач з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 та колодки круглякові дуба визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 12).

12.07.2017 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме вантажний автомобіль та деревину ліс-кругляк. Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено (а.с. 1-2, 28-29).

Задовольняючи клопотання про накладення арешту, слідчим суддею було враховано, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт вантажний автомобіль тягач з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 та деревина ліс-кругляк сорту дуб довжиною 3 м., різного об`єму та якості, загальним об`ємом 9,974 м3 є речовим доказом і мають значення для проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження за ч.1 ст. 191 КК України, а також те, що існують достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, передане, знищене або відчужене.

З даним висновком колегія суддів погоджується частково, а саме в частині обґрунтованості накладенні арешту на деревину ліс-кругляк сорту дуб довжиною 3 м., різного об`єму та якості, загальним об`ємом 9,974 м3, оскільки це майно є предметом злочину та стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо необхідності накладення арешту на дане майно.

Посилання апелянтів на факт проплати паливних дров не приймається судом до уваги, оскільки ухвалою слідчого судді арешт був накладений не на дрова, а на деревину ліс-кругляк сорту дуб довжиною 3 м., різного об`єму та якості, загальним об`ємом 9,974 м3.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами клопотання слідчого і з посиланням слідчого судді, при задоволенні клопотання про накладення арешту на вантажний автомобіль тягач з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 , на те, що існують достатні підстави вважати, що це майно може бути приховане, передане, знищене або відчужене.

Так, ч.10 ст.170 КПК України заборонено застосування арешту майна, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Проте, згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_9 пояснив, що він здійснював перевезення вантажу (дров) своїм автомобілем на підставі усної домовленості з ОСОБА_8 , який до нього звернувся як до перевізника, що надає транспортні послуги. Після завантаження автомобіля, йому було видано товарно-транспортну накладну.
Оскільки слідчим в клопотанні не доведено та до матеріалів клопотання не додано доказів, підтверджуючих, що ОСОБА_9 причетний до скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та не застосування арешту вантажного автомобіля з маніпулятором і напівпричепом призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, тощо, а слідчим суддею не з`ясовано наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, на думку колегії суддів, арешт на вантажний автомобіль тягач з маніпулятором марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 885 д.н.з. НОМЕР_2 , слідчим суддею накладений неправомірно.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що викладенні в апеляції ОСОБА_8 доводи задоволенню не підлягають, доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити частково, в частині накладення арешту на деревину ліс-кругляк, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів; -

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на деревину ліс-кругляк сорту дуб довжиною 3 метри, різного об`єму та якості загальним об`ємом 9,974 м3 (власник ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ) шляхом заборони їх користування і відчуження.

В решті клопотання слідчого відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_13
/підпис/ ОСОБА_4