АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Уника-Трейд» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20.01.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Уника-Трейд» () у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346) та зупинити видаткові операції по даному рахунку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «Уника-Трейд» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу зазначає про те, що арештоване майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як про це зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді. У порушеному кримінальному провадженні №0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України, досудове розслідування по якому проводиться не щодо ТОВ «Уника-Трейд», службовим особам товариства про підозру не повідомлено, цивільний позов у справі не заявлено, крім того, на думку апелянта, органом досудового розслідування не надано даних про те, що грошові кошти, які перебувають на рахунку є предметом злочинної діяльності, а відтак відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Крім того, враховуючи, що розгляд клопотання проводився без повідомлення власника майна, в порядку ст. 172 КПК України, про існування оскаржуваної ухвали власнику майна стало відомо лише 13.02.2017 року, то строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, відповідно до ст. 395 КПК України підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 20.01.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 ч. 5 ст. 191 КК України.

20.01.2017 р. старший слідчий в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, з посиланням на те, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, було набуто в результаті вчинення кримінальних правопорушень, є доказом злочинів, а не накладення арешту на майно може призвести до його приховування, використання, передачі, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

20.01.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено, з посиланням на те, що вказане клопотання відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить для цього достатньо правових підстав.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи слідчого, були досліджені матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Уника-Трейд» (), відкритому у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), на які просить накласти арешт слідчий, можуть зникнути, або бути втрачені, приховані, передані, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на те, що слідчий суддя неправомірно, в порушення вимог ст. 170 КПК України, застосував до ТОВ «Уника-Трейд» такий засіб забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки в межах кримінального провадження №0000035, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 191 жодній з посадових осіб ТОВ «Уника-Трейд» не повідомлялося у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказані грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Уника-Трейд», відкритому в ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346) накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Уника-Трейд» (), відкритому у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Уника-Трейд» (), відкритому у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі директора ТОВ «Уника-Трейд» ОСОБА_7 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Поновити директору ТОВ «Уника-Трейд» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Уника-Трейд» () у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346) та зупинити видаткові операції по даному рахунку залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Уника-Трейд» ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1125/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1