Провадження № 1-кс/470/173/17
Справа № 470/488/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року смт. Березнегувате
Слідчий суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову ст.слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області від 08 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
15 серпня 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження. У скарзі зазначили, що постановою ст.слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 08 серпня 2017 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2014 року за № 0000029 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Посилаючись на те, що вказана постанова є передчасною, та такою що постановлена з порушенням порядку збирання доказів та дачі їм правової оцінки потерпілі просили скасувати її.
Вислухавши думку потерпілих та їх представника, які підтримали подану ними скаргу, та прокурора який вважав її необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя доходить наступного.
З постанови та матеріалів кримінального провадження убачається, що слідчим відділом Березнегуватського відділення поліції здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2014 року за заявою ОСОБА_4 про те, що мешканець смт.Березнегувате ОСОБА_8 не повертає взяті у борг грошові кошти, яке було кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та в подальшому перекваліфіковано за ч.4 ст.190 КК України.
Диспозицією ч.4 ст.190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вчинене у великих розмірах. З суб`єктивної сторони вказаний злочин може бути вчинено виключно з прямим умислом та корисливим мотивом і метою.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення на їх користь боргу за договорами позики було задоволено, та стягнуто з ОСОБА_8 на їх користь - 1 036 000 грн. Рішенням суду встановлено, що договорами позики є складені власноруч боржником розписки про отримання від потерпілих 27 липня 2012 року строком до 27 липня 2013 року - 344 000 грн., 30 листопада 2012 року з терміном повернення до 30 листопада 2013 року 635 230 грн. та 27 липня 2013 року з терміном повернення до 27 жовтня 2013 року 57 240 грн. Згідно вказаного рішення суду 29.04.2014 року було видано виконавчі листи, на підставі яких 17 вересня 2014 року відділом державної виконавчої служби Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області були відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з боржника ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4
25 вересня 2014 року виконавче провадження про стягнення боргу на користь потерпілих було об`єднано у зведене виконавче провадження з виконавчим провадженням про стягнення з боржника ОСОБА_8 боргу на користь ОСОБА_9 , та з 22.02.2016 року також на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». За довідкою головного державного виконавця Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_10 ,. під час примусового виконання рішення суду на користь потерпілих було перераховано загалом 109377 грн. 95 коп., отриманих від реалізації ? частини нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 та належних боржнику частин складських приміщень по АДРЕСА_2 . Також описана та арештована побутова техніка, меблі, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належний на праві власності боржнику, розташований по АДРЕСА_3 , крім цього за постановою державного виконавця від 16.11.2015 року здійснюється утримання 20 % пенсії по інвалідності ОСОБА_8 на користь потерпілих.
Закриваючи кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України слідчий послався на відсутність фактів та доказів того, що ОСОБА_8 позичаючи кошти у потерпілих діяв з умислом на шахрайство. Слідчий суддя погоджується з такими висновками слідчого з огляду на наступне. За роз`ясненнями Верховного суду України відмежовуючи шахрайство від цивільно правових деліктів треба виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство якщо встановлено те, що особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати.
При обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно правового характеру слід в обов`язковому порядку встановлювати умисел особи на заволодіння майном в момент його отримання; в іншому випадку мова йтиме про відсутність складу злочину «шахрайство» та наявність цивільно правових відносин між особами.
За поясненнями потерпілих вони перебували у тривалих, товариських відносинах з ОСОБА_8 , який періодично, на протязі декількох років, позичав у них кошти, які повертав вчасно. Протягом 2012 року та у 2013 році він позичив у них 1 036000 грн., які не повернув, через що вони вимушені були звернутися до правоохоронних органів та суду.
ОСОБА_8 допитаний під час досудового розслідування не заперечував факту отримання коштів у позику від подружжя ОСОБА_11 на визначених ними умовах, та пояснював, що мети не виконувати зобов`язання при укладенні позики не мав, а неповернення коштів сталося у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я та фінансового стану через неврожай 2013 року. Зазначені пояснення узгоджуються з даними що містяться в матеріалах кримінального провадження наданими Баштанською об`єднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Миколаївській області щодо фінансового стану фермерського господарства «Агро ліга» керівником якого до 2014 року був ОСОБА_8 , відділу статистики у Березнегуватському районі Миколаївської області, показами свідка ОСОБА_12 , який у грудні 2013 року придбав корпоративні права фермерського господарства «Агро-ліга» та свідчать про те, що фактично між сторонами виник цивільно правовий спір через невиконання зобов`язань за договором позики.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку про те, що під час досудового розслідування не було встановлено доказів, які б підтверджували наявність ознак вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за такого постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 08.08.2017 року відповідає вимогам ст. 284 КПК України, підстав для її скасування слідчий суддя не вбачає.
У скарзі та поясненнях наданих потерпілими та їх представником під час судового розгляду, не були зазначені конкретні докази, а також конкретні процесуальні дії, які б могли бути досліджені або виконані під час досудового розслідування, та впливали б на встановлення обов`язкових ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а тільки містилися загальні посилання на неналежне та неповне дослідження доказів під час досудового розслідування та оцінка дій ОСОБА_8 після звернення їх до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.
Керуючись ст.ст. 306,307,309,376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у задоволенні скарги на постанову ст.слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області від 08 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000029.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1