АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1522/16 Справа № 202/6968/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2015 року, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, не заперечуючи доведеність винуватості ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій, ставить питання про скасування вироку і ухвалення нового вироку, яким слід призначити ОСОБА_6 покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 14 років, за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України - у виді позбавлення волі строком на 14 років, на підставі ст. 71 КК України, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2015 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.
Окрім того, прокурор просить зазначити у мотивувальній частині вироку про вчинення ОСОБА_6 умисних злочинів, що згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого та середньої тяжкості злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинив нові злочини під час іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до вчинення суспільно небезпечних діянь, не має постійного місця роботи і легальних джерел доходів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, винуватість у скоєному не визнав; а також те, що обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.ст. 66,67 КК України, відсутні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки, при призначенні покарання обвинуваченому, не вказав у вироку про ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, не навів дані про особу обвинуваченого та не врахував низку обставин, які вказують на необхідність призначення більш суворого покарання. Також прокурор акцентує увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом не в повній мірі враховано усі обставини вбивства ОСОБА_10 , поведінку обвинуваченого під час і після вчинення злочину, кількість та спосіб нанесення потерпілій ударів в область життєво важливого органу голови, використання різних за своїми характеристиками предметів для її вбивства, а також ті обставини, що обвинувачений з метою приховання скоєних злочинів за допомогою бензину здійснив пожежу в квартирі ОСОБА_10 , ставлячи цим під загрозу життя людей багатоповерхового будинку, та, на думку прокурора, вказана поведінка обвинуваченого свідчить про високий ступінь його небезпечності.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки вказані у ній доводи не відповідають дійсності і не підтверджують його винуватість у інкримінованих злочинах.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що суд, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, послався у вироку на докази, які є недопустимими, зокрема, на протокол проведення слідчого експерименту від 19 травня 2015 року та покази потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Так, суд не врахував, що слідча дія - слідчий експеримент, проведено у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , за відсутності згоди особи, яка володіє цим житлом чи ухвали слідчого судді, що є порушенням вимог ст.ст. 13, 240 КПК України. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 не приймали участі у слідчому експерименті, тому їх покази у судовому засіданні з приводу цієї слідчої дії не відповідають фактичним обставинам справи і не можуть братися судом до уваги. Окрім того, захисник зазначає, що обвинувачений під час досудового розслідування був змушений оговорити себе у вчиненні злочинів, внаслідок застосування до нього працівниками правоохоронних органів психологічного і фізичного насилля, про що заявляв у суді ОСОБА_6 , тоді як суд, перевіривши ці обставини, зазначив у вироку, що за даним фактом була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Також захисник акцентує увагу суду, що згідно висновку експерта від 19 травня 2015 року у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження, проте при здійсненні його огляду лікарями у день затримання 08 травня 2015 року, тілесних ушкоджень не було виявлено та судом ця обставина не була з`ясована. У вироку зазначено, що обвинувачений застосовуючи паливні матеріали, які він попередньо придбав на АЗС «ОККО» та начебто здійснив підпал кімнати потерпілої, у результаті чого сталася пожежа, проте згідно експертизи №70/19-1214 від 03 червня 2015 року на поверхні наданого для дослідження пожежного сміття, сліди нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів не виявлено. Тоді як, ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснював, що бензин він придбав з метою заправити автомобіль свого знайомого ОСОБА_14 .
Також, на думку захисника, судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про допит свідка ОСОБА_15 , який би міг підтвердити непричетність ОСОБА_6 до злочинів. Судом не було надано оцінки тій обставині, що під час огляду предмету - кросівок ОСОБА_16 , від 12 травня 2016 року, на яких були виявлені плями бурого кольору, що за висновком судово-медичної експертизи №735 від 08 червня 2015 року, не виключає можливості походження сліду крові на правому кросівці обвинуваченого від потерпілої ОСОБА_10 , однак відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 від 08 травня 2015 року ці кросівки вже були вилучені органом досудового розслідування і будь-яких плям бурого кольору не було виявлено. Окрім того, вилучені кросівки ОСОБА_6 , в порушення ч. 3 ст. 105, ч. 5 ст. 237 КПК України, не були опечатані із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду, що підтверджується вказаним протоколом огляду, у якому відсутні відомості про розпечатування кросівок у присутності понятих і це, на думку захисника, свідчить про можливість фальсифікації доказів органом досудового розслідування. Також захисник зазначає, що на момент затримання обвинуваченого, у нього не було виявлено будь-яких поранень від яких могла б потрапити його кров на ручку молотка, яким вчинявся злочин, що не було досліджено судом. До того ж, свідок ОСОБА_17 та ОСОБА_6 були сусідами з ОСОБА_10 , тісно з нею спілкувались, за необхідності обвинувачений допомагав їй ремонтувати незначні побутові несправності, що не виключає можливості потрапляння крові ОСОБА_6 на ручку молотка ще до вчинення злочину.
У апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує, що ним під час досудового розслідування визнано винуватість у скоєному через застосування до нього працівниками міліції насилля, про що він заявляв у суді, тоді як суд, безпідставно зазначив у вироку, що за даним фактом була винесена постанова про закриття кримінального провадження. У зв`язку з оскарженням ним цієї постанови у відповідні строки, він заявляв клопотання про відкладення судового розгляду до вирішення його скарги на постанову про закриття кримінального провадження по суті, проте суд відмовив у задоволенні його клопотання та ухвалив обвинувальний вирок, тоді як ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2016 року вказану постанову було скасовано і матеріали провадження направлено до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування, що на думку обвинуваченого вплинуло на ухвалення незаконного вироку.
У доповненні до апеляційної скарги обвинувачений просить суд не брати до уваги покази, надані ним під час досудового розслідування, так як він не скоював інкриміновані злочини. Разом з тим, той факт, що обвинувачений начебто вдарив ОСОБА_10 стільцем по голові спростовується протоколом огляду, у якому зазначено, що сліди біологічного походження на стільці не виявлені. Окрім того, та обставина, що він вдарив потерпілу цеглиною по голові, через здійснення нею дзвінка з мобільного телефону, спростовується протоколом огляду місця злочину, оскільки у ньому вказано, що телефон ОСОБА_10 був знайдений на стільниці кухонної стінки, тоді як при ударі людини цеглою по голові вона мала б впасти на підлогу разом з телефоном. Також, в матеріалах провадження відсутні жодні докази про вчинення ним підпалу у квартирі потерпілої, та відеозапис із АЗС «ОККО» не є достатнім доказом його винуватості, що судом не враховано. Обвинувачений звертає увагу на те, що кров, яка була виявлена у нього на кросівці, можливо виникла в результаті бійки, що сталася у ніч з 01 травня на 02 травня 2015 року, та ця кров належить іншій людині, а не ОСОБА_10 . Обвинувачений вважає, що у матеріалах провадження відсутні прямі докази про вчинення ним крадіжки, так як жоден свідок не може підтвердити, що у потерпілої були ті грошові кошти, у викраденні яких його звинувачують. Разом з тим, судом було допитало лише половину свідків у кримінальному провадженні, не були допитані свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , що були допитані в судовому засіданні, у вироку спотворені, покази ж свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_26 не можна вважати належними доказами, оскільки вони є свідками сторони обвинувачення та під час досудового розслідування не допитувалися. На думку обвинуваченого, судом було порушено його право на захист, оскільки під час судового розгляду відмовлено в задоволенні клопотання про відвід захисника та заміну його на іншого, а також не було надано можливості у повному обсязі ознайомитися з матеріалами провадження.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років 6 місяців.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз 5653,43 грн.
За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 , 06 травня 2015 року близько 23 години 00 хвилин, з метою телефонного дзвінка своїй матері ОСОБА_17 , прибув до квартири АДРЕСА_3 , де за добровільної згоди та дозволу власниці зазначеної квартири ОСОБА_10 , пройшов до приміщення квартири та почав дзвонити своїй матері ОСОБА_17 по стаціонарному телефону потерпілої. Під час перебування у вказаній квартирі, у зв`язку з доріканнями ОСОБА_10 на адресу обвинуваченого ОСОБА_6 щодо ведення останнім антисоціального способу життя, у обвинуваченого ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 ..
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вбивство ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 в той же день, тобто 06 травня 2015 року близько 23 години 10 хвилин, знаходячись в коридорі квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раніше раптово виниклих неприязних відносин, взяв розташований у коридорі табурет та його кутовою частиною наніс один удар в область голови ОСОБА_10 , після чого покинув приміщення квартири та направився до загального балкону, який розташовано та третьому поверсі вказаного будинку. Знаходячись на балконі обвинувачений ОСОБА_6 , розуміючи протиправний та суспільно небезпечний характер свого діяння, вирішив довести свій злочинний намір до кінця та попередньо взявши з собою цеглу, повернувся до квартири, в якій знаходилась потерпіла ОСОБА_10 .
Зайшовши до коридору квартири обвинувачений ОСОБА_6 побачив, що потерпіла знаходиться в приміщенні кухні спиною до нього, та намагається здійснити дзвінок зі свого мобільного телефону, перешкоджаючи потерпілій вчинити задумане, обвинувачений ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 один удар цеглою по голові ззаду, від чого остання впала на підлогу.
Через деякий час обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у житловій кімнаті даної квартири, почув, що потерпіла знаходячись на кухні, лежачи на підлозі, подає ознаки життя, у зв`язку з чим останній, продовжуючи злочинний намір спрямований на вбивство ОСОБА_10 , взявши з собою молоток, який знайшов в кімнаті, зайшов до кухні та наніс декілька (не менше двох) ударів вказаним знаряддям по голові потерпілої ззаду, після чого з метою доведення свого наміру до кінця, взяв із кухонного столу ніж та наніс ним чотири удари в область правої бічної поверхні тулуба потерпілої ОСОБА_10 , від чого остання померла на місці.
У подальшому, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою приховання слідів вчиненого злочину, а саме умисного вбивства ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 07 травня 2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, застосовуючи паливні матеріали (бензин), які він попередньо придбав на АЗС "ОККО", що розташована за адресою: вул. Калинова, №87-Л у м. Дніпропетровську, здійснив підпал кімнати вищевказаної квартири, в результаті чого у приміщенні сталася пожежа.
Внаслідок протиправних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 , заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: 3 синців в очних ділянках з переходом на лобні та ділянці підборіддя, крововилив на нижній губі, рана у правій скроневій ділянці з раньовим каналом у напрямку зверху-вниз, рана у правій завушній ділянці, рана у правій скронево-тім`яно-потиличній ділянці, рана у лівій потиличній ділянці, 2 рани у лівій тім`яній ділянці; крововилив у товщі м`яких покривних тканин голови в лобній, тім`яній та потиличних ділянках (зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією, проявами набряку та дистрофічними змінами); переломи правих тім`яної та скроневої, потиличної та лобної, основи черепу; крововиливи під м`якою мозковою оболонкою головного мозку та у його речовині; набряк головного мозку; 4 (чотири) рани на правій бічній поверхні тулуба з раньовими каналами у напрямку справа-наліво практично горизонтально, 2 розсічення жирової клітковини та очеревини відповідно них з крововиливами та проявами набряку, рана на правій бічній поверхні шиї з раньовим каналом у жирову клітковину та крововиливом.
В результаті заподіяних тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_10 знаходячись на місці скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_2 померла, її смерть настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді ран на волосяній частині голови, переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`яку мозкову оболонку та у його речовину, котра ускладнилась набряком головного мозку та її смерть знаходиться у прямому причинному зв`язку з заподіяними тілесними ушкодженнями.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди він потрапив за добровільної згоди та дозволу власниці квартири ОСОБА_10 , де у нього виник злочинний намір на крадіжку грошових коштів, що належали потерпілій ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 , 06 травня 2015 року близько 23 години 30 хвилин знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів подійшов до шафи розташованій у жилій кімнаті квартири, та з шухляди, де ОСОБА_10 зберігала свої особисті грошові кошти, переконавшись, що його дії ніхто не бачить із сторонніх осіб, шляхом вільного доступу діючи таємно, умисно з корисливих мотивів, викрав грошові кошти у сумі 500 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_10 .
Таким чином обвинувачений ОСОБА_6 умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 500 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вищезазначену суму.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора - відмовити.
Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції, та просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
Потерпілий ОСОБА_9 вважав, що вирок суду є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В статті 91 КПК України зазначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, органом досудового слідства та судом встановлені і досліджені всі обставини, які могли б мати значення у цьому кримінальному провадженні, подія злочину та винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, знайшли своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в судовому засіданні належним чином досліджено, перевірено і оцінено з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і яким судом була надана оцінка з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, відповідно до вимог ст. ст. 94, 374 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,повністю доведена та підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків та письмовими доказами у кримінальному провадженні, які узгоджуються між собою.

Так, потерпілий, який є братом загиблої ОСОБА_10 , наполягав на тому, що саме обвинувачений вчинив вбивство його сестри і крадіжку належних їй грошей, оскільки безпосередньо брав участь у проведенні слідчого експерименту, під час якого обвинувачений добровільно зізнався в тому, що вчинив умисне вбивство його сестри ОСОБА_10 , після чого викрав гроші, які знаходились у її квартирі. Також потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що під час проведення слідчого експерименту на обвинуваченого з боку співробітників міліції тиску не було, та ОСОБА_6 добровільно давав детальні пояснення з приводу вчинених злочинів, відтворюючи обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та крадіжку належних їй грошей.

Подібні показання, що підтверджують вчинення обвинуваченим інкримінованих злочинів при обставинах, зазначених в вироку, надали, кожен окремо, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Допитана у місцевому суді в якості свідка ОСОБА_24 повідомила суду, що є сусідкою загиблої ОСОБА_10 та 07 травня 2015 року помітила що відбувається пожежа у одній із квартир. Також зазначила, що потерпіла побоювалась ОСОБА_6 , оскільки він неодноразово викрадав у неї гроші.

Свідок ОСОБА_26 , яка є колишньою дівчиною ОСОБА_6 , повідомила, що вона знала про проблеми з правою рукою обвинуваченого, але 05 травня 2015 року бачила його і рука в нього діяла. На прохання робітників міліції вона зателефонувала ОСОБА_6 щоб той приїхав до м. Новомосковська, де 08 травня 2015 року, біля гуртожитку його затримали, жодних пострілів при затриманні не чула.

Свідок ОСОБА_17 - мати ОСОБА_6 , пояснила, що 07 травня 2015 року близько 10 години 00 хвилин вона прийшла додому та побачила що з під дверей квартири ОСОБА_10 йде дим, після чого зателефонувала до МЧС. Також повідомила, що 05 травня 2015 року вона посварилась з сином, оскільки він викрадав та здавав у ломбард її речі.

Окрім цього, провина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції письмовими доказами: протоколом огляду місця події 07 травня 2015 з фото-таблицею до нього (Том 2, а.с.5-16); протоколом огляду трупа від 07 травня 2015 року (Том 2, а.с. 19-25); протоколом огляду місця події від 07 травня 2015 року (Том 2, а.с.26-27); протоколом огляду предмету від 07 травня 2015 року з фото-таблицею до нього, (Том 2, а.с.29-33); протоколом огляду предметів від 08 травня 2015 року з фото-таблицею до нього, (Том 2, а.с. 34-37); протоколом огляду предмету від 08 травня 2015 року, об`єктом огляду є відеозапис відео нагляду автозаправочної станції "Окко схід" по вул. Калинова 87 у м. Дніпропетровську, (Том 2, а.с. 38-40), протоколом огляду предмета від 11 травня 2015 року (Том 2,а.с.41); протоколом огляду предмету від 12 травня 2015 року, (Том 2, а.с. 54-56); протоколом огляду предметів речей ОСОБА_10 від 12 травня 2015 року, (Том 2, а.с. 57-59); протоколом проведення слідчого експерименту від 19 травня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 вказав на знаряддя, обставини і механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок яких настала її смерть, а також обставини скоєння викрадення грошей потерпілої (Том 2, а.с. 71-75).

Місцевим судом безпосередньо було переглянуто відеозапис проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 , в ході чого встановлено добровільність, послідовність і детальність відтворення обвинуваченим спричинення потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала її смерть і крадіжки її майна, у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_27 , понятих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що останні і підтвердили у судовому засіданні.
Також, вина ОСОБА_6 підтверджується доказами, визнаними речовими у кримінальному провадженню (Т.2, а.с. 160-161), та висновками судових експертиз, а саме: висновком судово-медичної експертизи №1062/215-е від 08 червня 2015 року (Т.2 а.с.68-70), висновком судово-медичної експертизи №1062/222-е від 09 червня 2015 року (Т.2 а.с.77-78), висновком судово-психіатричної експертизи №159 від 16 липня 2015 року (Т.2 а.с. 85-87); висновком судово-імунологічної експертизи від 15 травня 2015 року №251к (Т.2 а.с. 88); висновком судово - імунологічної експертизи №734 від 08 червня 2015 року (Т.2 а.с. 89-90); висновком судово-імунологічної експертизи №726 від 08 червня 2015 року (Т.2 а.с.91-93); висновком судово-медичної експертизи №735 від 08 червня 2015 року (Т.2 а.с.94-96); висновком судово-цитологічної експертизи №491 від 10 червня 2015 року (Т. 2 а.с.105-109; висновком судово-імунологічної експертизи №736 від 08 червня 2015 року (Т. 2 а.с110-112); висновком експертизи №70/13-1276 від 02 червня 2015 року (Т.2 а.с.114-116); висновком експертизи нафтопродуктів та пально - мастильних матеріалів №70/19-1214 від 03 червня 2015 року (Т.2 а.с.118-122); висновком пожежно-технічної експертизи №70/30-34 від 19 червня 2015 року (Т.2 а.с. 124-129); висновком криміналістичної експертизи №573-МК від 18 червня 2015 року (Т. 2 а.с.130-140); висновком комплексної судової - трасологічної експертизи №70/02/03-482 від 07 липня 2015 року (Т. 2 а.с.142- 148).

Отже, колегія суддів вважає, що судом правильно визначено характер взаємин, що склалися між потерпілою та обвинуваченим, під час вчинення ним злочину, вірно оцінено обстановку, за якої розгорталася подія умисного противоправного заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_10 і крадіжки її майна, та суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 і правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про недопустимість доказів: протоколу проведення слідчого експерименту від 19 травня 2015 року, згідно якого ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 вказав на знаряддя, обставини і механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок яких настала її смерть, а також обставини скоєння викрадення грошей потерпілої (Том 2, а.с. 71-75); показів потерпілого ОСОБА_9 , свідків - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказали, що вони приймали участь у проведенні слідчого експерименту та бачили і чули, як ОСОБА_6 під час його проведення зізнався, що вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 , після чого викрав гроші з її квартири, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

З вироку вбачається, що суд першої інстанції визнав допустимими, належними і достовірними фактичні дані, що стосуються подій умисного противоправного заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_10 і крадіжки її майна, які містять відповідні протоколи огляду місця подій, предметів, протокол слідчого експерименту, висновки експертів, а також визнав щирими покази потерпілого, свідків, які повністю узгоджуються з цими даними, та які, як докази, суд поклав у основу судового рішення по суті висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, з чим також погоджується і колегія суддів, а доводи сторони захисту про недопустимість вищенаведених доказів не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду.

Отже, на переконання колегії суддів, місцевим судом оцінено зібрані у провадженні і досліджені в судовому засіданні всі обставин кримінального провадження, кожен перелічений доказ оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що є підставою для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 .

Перевіряючи доводи сторони захисту про застосування до ОСОБА_6 недозволених методів ведення досудового розслідування 08 травня 2015 року при його затриманні, при проведенні слідчих дій в ході досудового розслідування, зокрема, при проведенні слідчого експерименту від 19 травня 2015 року, колегія суддів встановила, що вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду і спростовуються матеріалами провадження, зокрема, постановою про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2016 року у зв`язку із відсутністю в діях працівників Індустріального РВ ДМУ ГУМВС складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (Т.3 а.с.18-20 ).

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.

Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із вироку вбачається, що суд, при призначенні покарання ОСОБА_6 , фактично врахував загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який будучи раніше засудженим, в період іспитового строку скоїв новий злочин, а також думку потерпілого ОСОБА_9 щодо призначення покарання обвинуваченому.

Тоді як, доводи прокурора в частині не врахування судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі обставини не встановлені і саме тому не можуть бути враховані при призначенні покарання ОСОБА_6 .

Отже, місцевий суд, дотримуючись вимог кримінального закону, призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції інкримінованих статей, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, тому колегія суддів будь - яких підстав для призначення більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачає, та підстав вважати призначене покарання ОСОБА_6 несправедливим, як внаслідок м`якості так і внаслідок суворості, немає.

Відповідно до положень ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На переконання колегії суддів, суд вірно визначив обвинуваченому остаточне покарання за принципами, закріпленими в ст. 71 КК України, за сукупністю вироків з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2015 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого, його захисника та прокурора є безпідставними та не підлягають задоволенню, а вирок суду є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання.

Даних які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року залишити без змін.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 22 квітня 2016 року по 07 грудня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4