печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених посадових осіб Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 20 жовтня 2016 р. про можливе вчинення окремими посадовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що станом на день звернення до суду, вимоги ч. 4 ст. 214 КПК України, якими на прокурора покладено обов`язок прийняти та зареєструвати заяву чи повідомлення про злочин, уповноваженими особами Генеральної прокуратури України не виконані, відомості по його заяві про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, просить зобов`язати уповноважених осіб Генерального прокурора України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти доводів скарги заперечив. Оскільки, начальником відділу слідчого управління Головної військової прокуратури ОСОБА_5 , заяву ОСОБА_3 скеровано до Військової прокуратури Центрального регіону України, для організації розгляду. А у подальшому, начальником відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 вказану заяву перенаправлено за територіальною юрисдикцією військовому прокурору Київського гарнізону. Скерування справи за підслідністю виключає бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 на адресу Генеральної прокуратури України подав заяву від 20.10.2016 р. про можливе вчинення окремими посадовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України кримінального правопорушення.

Листом № 10/1/3-р від 28.10.2016 року за підписом начальника відділу слідчого управління Головної військової прокуратури України заявника проінформовано про те, що вищевказану заяву скеровано для розгляду до військової прокуратури Центрального регіону України.

Листом № 04/1-3649 вих.№16 від 02.11.2016 року за підписом начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 заявника проінформовано про те, що його заяву від 20.10.2016 року направлено за територіальною юрисдикцією військовому прокурору Київського гарнізону.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 затверджено Інструкцію «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення».

Відповідно до п. 1.2 Інструкції визначений єдиний порядок, який поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо: приймання заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, положення Інструкції не містять вказівок щодо альтернативного порядку розгляду заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а лише деталізують порядок розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності органів прокуратури, а, відтак, не суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Генеральною прокуратурою України зареєстровано (прийнято до розгляду) заяву ОСОБА_3 що відповідає вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень, а також осіб, які їх учинили, реєстратором, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ч. 1 ст. 214, ст. 218 КПК України.

Згідно з п. 3.6, п. 3.8 вищевказаної Інструкції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли на розгляд Генеральної прокуратури України, направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Таким чином, дії уповноважених осіб Генеральної прокуратури України в частині направлення заяви ОСОБА_3 за територіальною юрисдикцією до відповідної прокуратури відповідають вимогам діючого законодавства та виключають бездіяльність Генеральної прокуратури України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Військова прокуратура Київського гарнізону, як орган, на розгляді якого знаходиться заява ОСОБА_3 , має визначитися чи містить вона достатні відомості про можливе вчинення окремими посадовими особами державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України кримінального правопорушення і, в залежності від встановленого, прийняти рішення про подальший рух вказаної заяви.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1