Справа № 273/1421/16-к
Провадження № 1-кп/273/42/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за ч. 1 ст.383 КК України
в с т а н о в и в :
09.11.2016 року близько 10-ї години 55 хвилин ОСОБА_4 зателефонував на номер екстреної служби "102" та викликав працівників поліції до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з крадіжкою бензопили у останнього.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинені злочину визнав повністю і показав, що вказані у обвинуваченні обставини мали місце , що він 09 листопада 2016 року повідомив до поліції про крадіжку у нього бензопили та викликав їх до себе додому в с. Суємці Баранівського району. В подальшому того ж дня він слідчому повідомив, що наприкінці жовтня 2016 року із його господарства були вчинено крадіжку бензопили та іншого майна . В звязку із цим було складено протокол прийняття заяви про вчинений злочин, він був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. Відомості про вчинену крадіжку були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Фактично крадіжки його майна не було.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, так як щодо цього не заперечують усі учасники судового розгляду. Судом зясовано , що обвинувачений та інші учасники судового засідання , правильно розуміють зміст цих обставин , у них немає сумнівів у добровільності їх позицій , а також розяснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає доведеним те , що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при вказаних в обвинуваченні обставинах , а тому ці його умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 383 КК України , які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про вчинений злочин.
Призначаючи покарання , суд враховує вимоги ст. 65 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , є визнання вини у вчиненні злочину, щире каяття .
Крім того, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно , не має постійного офіційного місця роботи , вчинив невеликої тяжкості злочин , обвинувачений раніше судимий , судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку .
Тому суд вважає , оцінюючи вказані обставини у їх сукупності , за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі мінімального терміну та застосувати до призначеного покарання ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України і призначити покарання за цим законом у виді обмеження волі строком 1 ( один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі частини 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області .
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1