11.07.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/668/16 - к
провадження 1-кп/533/68/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ( в режиме відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000330, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.08.2015 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, Полтавської області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не працював, повна загальна середня освіта, не одружений, громадянин України, судимий:

1) вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області від 11.10.2005 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, та звільнений з установи виконання покарань 25.09.2006 року за фактичним відбуттям покарання;

2) вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06.02.2007 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн. (штраф не виконаний) та за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, та звільнений 06.02.2007 року за фактичним відбуттям покарання;

3) вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.06.2008 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

4) вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.07.2009 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.162, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць;

5) вироком Крюківського районного суду м.Кременчука, Полтавської області від 10.11.2009 року за ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений з установи виконання покарань 09.12.2014 року у зв`язку із фактичним відбуттям строку покарання;

6) вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.08.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

7) вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.11.2016 року за ч.2 ст.185, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць позбавлення волі та штрафу на користь держави у сумі 850 грн, вирок в частині штрафу підлягає самостійному виконанню;

8) вироком Автозаводського районного суду Полтавської області від 13.12.2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 грн на користь держави. Вирок в частині штрафу підлягає самостійному виконанню;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.08.2015 року ОСОБА_3 близько 21 години 00 хвилин прийшов до будинку, який належить ОСОБА_6 , де проживає ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для спільного розпиття алкогольних напоїв з останнім, після чого ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 , випивши пляшку горілки, лягли відпочивати.

07.08.2015 року близько 02 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 прокинувся та залишався перебувати в будинку, маючи вільний доступ до чужого майна, у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі строни інших осіб, повторно, ОСОБА_3 о 2 годині 00 хвилин, 07.08.2015 року, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung GT I 8552» вартістю 1584 гривні, мобільний телефон марки Lenovo A 316 I» вартістю 750 гривні, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 2334 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, що спрямовані до єдиної мети і складають у цілому єдиний злочин, ОСОБА_3 , вийшовши із вказаної квартири помітив спортивний велосипед марки «ARDIS», який належить ОСОБА_8 .

Знаходячись у під`їзді будинку, шляхом вільного доступу, обвинувачений викрав спортивний велосипед марки «ARDIS» вартістю 1500 гривень, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

В подальшому викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, допитом потерпілих, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений, захисник погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в сумі 5000 грн визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні відмовився давати показання, в подальшому, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання не з`являвся, через канцелярію суду направив заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження за його відсутності, та суворо покарати обвинуваченого (а.с.20 т.2).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що його дочка дала подрузі велосипед в користування, де його і викрали. Цивільний позов підтримує. Вартість велосипеду обґрунтував вартістю його придбання. В подальшому потерпілий ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання не з`являвся, через канцелярію суду направив заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження за його відсутності та суворо покарати обвинуваченого (а.с.21 т.2).

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом у повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має судимість станом на час вчинення злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнає у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Беручи до уваги вищевказане, обставину, що пом`якшує покарання, думку прокурора, потерпілих, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що злочин вчинено 07.08.2015 року, тобто до постановлення вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13.12.2016 року, яким обвинуваченого засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 грн на користь держави (із самостійним виконанням), суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст.70 КК України та призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13.12.2016 року.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення вартості викраденого велосипеду у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. Обвинувачений визнав позов в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України для відмови у прийнятті визнання позову.
Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід по справі не обирався, відповідних клопотань від сторони обвинувачення не надійшло.

Оскільки відносно обвинуваченого, який перебуває в установі попереднього ув`язнення, набрав законної сили вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13.12.2016 року, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення апеляційного розгляду даної справи, у відповідності до ст.537 КПК України, тимчасово, до набрання цим вироком законної сили, залишити обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення.

З вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13.12.2016 року вбачається, що обвинуваченого затримано 31.10.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2017 року у відповідності до ст.5, ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зараховано обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18 травня 2017 року, який набрав чинності з 21 червня 2017 року) необхідно зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по дату набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.4 ст.70, ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13.12.2016 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців та штрафу у розмірі 850 грн (вісімсот п`ятдесят грн.) на користь держави. Вирок в частині штрафу підлягає самостійному виконанню.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18 травня 2017 року), зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по дату набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У відповідності до ст.537 КПК України, тимчасово, до набрання цим вироком законної сили, залишити обвинуваченого ОСОБА_3 в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , 5000 грн (п`ять тисяч грн.) на відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1