Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/111/2017 Справа № 641/8392/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

Захисника адвоката ОСОБА_5

Потерпілої ОСОБА_6 ,

Обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000808 від 27 липня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, мешкаючого: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 26 липня 2016 року приблизно о 12.00 год., керував технічно справним автомобілем « ВАЗ-2110» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту П. Григоренко зі сторони пр-ту Героїв Сталінграду в напрямку пр-ту Московського м. Харкова зі швидкістю приблизно 20-30 км/ч, діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил Дорожнього руху України, згідно яких водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу його руху, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині з зсувом, закритий перелом обох кісточок лівої гомілки з зсувом, вивих лівої стопи, які відносяться до середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 26 липня 2016 року приблизно о 12.00 год., керував технічно справним автомобілем « ВАЗ-2110» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту П. Григоренко зі сторони пр-ту Героїв Сталінграду в напрямку пр-ту Московського м. Харкова зі швидкістю приблизно 20-30 км/ч, коли проїжджав нерегульований пішохідний перехід, не побачив пішохода, оскільки йому закрив огляд автомобіль « Газель» та скоїв наїзд на пішохода жінку, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_6 . У відшкодування матеріальної шкоди сплатив ОСОБА_6 12500 грн., які передав ОСОБА_8 , який представився чоловіком ОСОБА_6 . Розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 його вина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: поясненнями потерпілої, свідків, та досліджених судом письмових доказів, а саме:

-поясненнями потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні, яка показала, що 26.07.2016 року приблизно в 11.30 год. йшла по пр-ту П. Григоренко, коли підійшла до пішохідного переход, подивилася ліворуч, побачила автомобіль «Газель», який зупинився перед пішохідним переходом, подав світловий сигнал фарами і вона почала переходити проїзджу частину, пройшовши автомобіль «Газель» вона подивилася ліворуч та у цей час її збив автомобіль ВАЗ. Просить стягнути на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 99205, 30 грн. та моральну шкоду у сумі 50000 грн., не наполягає на суворому покаранні відносно ОСОБА_7

-поясненнями свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 26.07.2016 року в денний час доби, точну годину вона не пам`ятає, вона з чоловіком вигулювали собаку біля новобудов навпроти гімназії № 82. Вони рухались в напрямку пішохідного переходу через проїзджу частину. Коли вони підходили до пішохідного переходу на протилежному боці дівчина, розмовляючи по мобільному телефону, почала переходити дорогу. Вони не акцентували увагу на автомобілях, а побачили лише як дівчина впала від удару автомобіля на пішохідному переході. Підійшовши до дівчини, яка лежала на дорозі, одразу ж викликали швидку та не давали їй піднятись, оскільки вона була дуже схвильована та на потилиці була видна кров. Водій автомобіля їхав з невеликою швидкістю, оскільки на узбіччі перед пішохідним переходом стояв припаркований автомобіль з увімкнутим аварійним сигналом і водій при його об`їзді знизив швидкість приблизно 30-40 км. на годину. Після наїзду на дівчину водій проїхавши декілька метрів зупинився та підійшов до неї і почав дзвонити в поліцію. Після чого приїхав чоловік потерпілої дівчини. Також пояснила, що дівчина тільки почала рух, зробила декілька кроків на проїзджу частину. Дорога була в хорошому стані. Автомобіль який стояв на узбіччі був приблизно за 10-15 метрів до пішохідного переходу.

-поясненнями свідка ОСОБА_10 , який показав, що 26.07.2016 року в ранковий час доби, точну годину він не пам`ятає, він з дружиною вигулювали собаку по АДРЕСА_2 . Збираючись переходити проїзджу частину, побачили, що на протилежній стороні, дівчина почала переходити дорогу розмовляючи по мобільному телефону та не дивлячись по сторонам. Зробивши декілька кроків по пішохідному переходу її збив автомобіль, який рухався на невеликій швидкості, приблизно 30-40 км. на годину. Після чого автомобіль зупинився, а водій підійшов до дівчини. Також пояснив, що перед пішохідним переходом, на відстані приблизно 20 метрів, був заїзд у двір біля якого на узбіччі був припаркований автомобіль «Газель». Дорога мала дві полоси руху. Після ДТП водій повідомив йому, що він не бачив дівчини, оскільки його огляду заважав припаркований на узбіччі автомобіль «Газель».

-поясненнями свідка ОСОБА_11 , який показав, що відповідно до договору на протязі 3 місяців він здійснював догляд за потерпілою ОСОБА_6 .. В його обов`язки входили послуги з догляду, масажу спини, прибирання, супроводження для прогулянок на свіжому повітрі, послуги водія, з придбання ліків та продуктів харчування з оплатою в 700 грн. в день. Розрахунок здійснювали щонеділі в сумі 4900 грн. Договір він читав при його укладанні, однак його невірна адреса проживання в договорі вказана помилково. Фізичною особою підприємцем він був в період 2016 року в сфері юридичних послуг. Від ОСОБА_7 він отримував грошову допомогу в розмірі 12500 грн.

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2016 року, з схемою ДТП та фототаблицею до нього, згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є м. Харків пр-тП.Григоренко, 49 ( колишній пр-т М. Жукова) ( а.с. 122-127);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 936-А/16 від 18.08.2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана потиличної області відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині із зсувом, вивих лівої стопи- відносяться до категорії ушкоджень середнього ступені тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я ( для загоєння вказаних переломів необхідний термін не менш трьох тижнів). Ці ушкодження утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події. Між тілесними ушкодженнями і дорожньо-транспортною пригодою від 26.07.2016р. мається причинний зв`язок та маловірогідно, що тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_6 могли утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту ( а.с. 129-130);

-даними висновку судово- автотехнічної експертизи № 678/16 від 22.09.2016 року, згідно якого на момент експертного огляду рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, при якому відсутні несправності, що впливали б на вихідні параметри ( а.с. 133-138);

-Даними протоколів проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_10 , які показали та місці та розповіли про обставини вчинення ОСОБА_7 дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.139-148);

-даними висновку судової-автотехнічної експертизи № 846/16 від 26.09. 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 у даній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до п. 18.1 ПДР України. У даній дорожній обстановці ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання п.18.1 ПДР України та в його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1. ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП ( а.с. 150-152).

Проаналізувавши приведені докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення ( злочин) передбачений ч.1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває, не працює.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, але, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягала на обмеженні волі ОСОБА_7 , відсутність обставин, що обтяжують його вину, а також ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив дії, що свідчать про його намір відшкодувати заподіяну шкоду та виплатив потерпілій 12500 грн., але на час винесення вироку не відшкодував її у повному обсязі, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки ОСОБА_7 можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Щодо застосування до ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_7 права керування транспортним засобом на мінімальний строк, визначений санкцією ст. 286 ч.1 КК України та ст. 55 КК України, оскільки вважає, що застосування додаткового покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і справедливим по відношенню до потерпілих, як того вимагає п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання».

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду.

Таким чином, саме ОСОБА_7 повинен відповідати за завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової шкоди від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено та доведено у повному обсязі зібраними у кримінальному проваджені доказами вину ОСОБА_7 у скоєному кримінальному правопорушенні і між його неправомірними діями та наслідками встановлений причинний зв`язок, а тому з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 слід стягнути моральну шкоду. Виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, врахувавши всі моральні страждання, які перенесла потерпіла. Зокрема, суд враховує порушення нормальних життєвих зав`язків потерпілої, фізичний біль, який вона була змушена терпіти, тривалість лікування та вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного. Згідно до позовної заяви ( а.с. 49-51) ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 99205 грн. 30 коп., де 18800 грн. витрати на проведення хірургічних операцій, 8090 грн. вартість інвалідного візка, 40405, 30 грн.- ліки та медичні пристрої, 58800 грн. оплата сторонньої допомоги ОСОБА_12 .

Відповідно до полісу № АЕ/7263640 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_7 та СК « Провідна» від 28.03.2016р. ОСОБА_7 застрахував цивільну відповідальність за шкоду заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 200000грн.

Ухвалою суду від 23.11.2016 року СК « Провідна» залучена до участі у справі у якості співвідповідача.

Станом на день винесення вироку суду позовні вимоги ОСОБА_6 не уточнила та просить стягнути завдану матеріальну шкоду з ОСОБА_7 .

Згідно Постанови Верховного суду України від 12 вересня 2016 року по справі № 6-725цс16 потерпілий має право відмовитися від права вимоги до страхувальника та вимагати відшкодування шкоди від особи, яка її нанесла.

Таким чином, суд розцінює, що ОСОБА_6 не уточнюючи позов, відмовляється від права вимоги до СК « Провідна», а тому суд вирішує позов про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_7 .

Виходячи з наданих суду письмових доказів, суд вважає обґрунтованим відшкодування ОСОБА_7 шкоди в розмірі вартості витрат на проведення хірургічних операцій 18800 грн., вартості інвалідного візка 8090 грн., та вартості ліків та медичних пристроїв 40405, 30 грн., а всього на суму 67295, 30 грн., а з врахуванням сплачених добровільно ОСОБА_7 12500 грн., стягненню підлягає 54795, 30 грн. матеріальної шкоди.

В частині позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди у вигляді оплати сторонньої допомоги у розмірі 700 грн. в день, наданої ОСОБА_8 у загальній сумі 58800 грн., суд вважає необхідним в цій частині позову відмовити за безпідставністю, оскільки дані витрати не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та медичних документів щодо потребування ОСОБА_6 сторонньої допомоги суду не надано.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню за проведення автотехничних експертиз № 678/16 від 22.09.2016р. у сумі 2111, 04 грн. та № 846/16 від 26.09.2016р. у сумі 3166, 56 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та зняти арешт з автомобіля ВАЗ 2110 р.н.з НОМЕР_1 повернувши його власнику ОСОБА_13 або іншим особам за наявності нотаріально посвідченої довіреності від власника автомобіля ОСОБА_13 .

Керуючись ст. ст.31, 176, 369-371, 373, 374, 376, 393, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 ( один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п. 1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10000 грн. ( десять тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду 54795, 30 грн. ( п`ятдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять грн.30 коп.).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у загальній сумі 5277, 60 грн. грн. ( п`ять тисяч двісті сімдесят сім грн. 60 коп.).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 8 серпня 2016 року з автомобіля ВАЗ 2110 р.н.з НОМЕР_1 зняти, повернувши його власнику ОСОБА_13 або іншим особам за наявності нотаріально посвідченої довіреності від власника автомобіля ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1