АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/21/17 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом грабежу та шахрайства, на початку 2013р. вступив у попередню змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, створивши таким чином організовану злочинну групу, після чого, реалізуючи свої злочинні наміри, зареєстрували на території м.Кривого Рогу підприємства, зокрема: ТОВ "ФК "Гермес", ТОВ "КБК "Укрфінанс", ТОВ "РБК "Гарантія-Кредит", ТОВ "Ка-Велес", через які шляхом обману залучали громадян для отримання кредиту, не маючи при цьому на меті фактичне здійснення кредитування населення, та в результаті здійснення насильства і погроз застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, відкрито викрадали майно (грошові кошти) у громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших; шляхом обману та зловживання довірою - представившись співробітниками служби безпеки ТОВ "ФК "Гермес", заволоділи грошовими коштами гр-на ОСОБА_17 , які останній отримав в кредит, а також 20 грудня 2016р. на пр.Миру в м.Кривому Розі відкрито напали на гр. ОСОБА_18 та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, зокрема погрозою вбивства примусово посадили вказану особу разом із знайомою ОСОБА_19 в автомобіль "Toyota Camry", д/н НОМЕР_1 , позбавивши таким чином останніх волі, після чого повезли їх у невідомому напрямку та в подальшому заволоділи грошовими коштами ОСОБА_18 , які він перед цим отримав в касі банку.

20 грудня 2016 року підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України о 15 годині 50 хвилин.

21 грудня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.

22 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.

Строк тримання під вартою ухвалою слідчого судді визначено строком на 60 днів тобто до 18 лютого 2017 року 15 години 50 хвилин.

Суд першої інстанції своє рішення вмотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у складі організованої злочинної групи ряду тяжких злочинів проти власності, поєднаних у тому числі із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.187 КК України виключно у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що підтверджується наявними вагомими доказами, зокрема показаннями безпосередньо потерпілих та свідків, що існують ризики, доведені в судовому засіданні прокурором, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; скоїти інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки злочини вчинялись сталою злочинною групою осіб, всіх учасників якої до даного часу ще не встановлено та не затримано, при цьому застосовувалось насильство, як і погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров?я потерпілих.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На його думку, судом не враховано, що з усіма потерпілими по кримінальному провадженню раніше були укладені договори про надання їм консультаційних послуг на отримання кредитів, і дії ОСОБА_6 були спрямовані на виконання договірних домовленостей, а ніяк не на пограбування або скоєння інших злочинів проти власності. Більше того, із багатьма потерпілими (контрагентами за договорами) продовжуються судові провадження в порядку цивільного судочинства, а також є багато рішень суду на користь виконавця (відповідного ТОВ), що вже набрали чинності, співзасновником яких є ОСОБА_6 , відповідно до Статуту, надавали платні послуги населенню з консультування і інформування, а також допомоги зі складання необхідних документів з кредитування в фінансових установах (банках). Між товариствами і замовником, відповідно до цивільного законодавства, укладались договори про надання послуг, а також замовник подавав відповідну заявку на отримання бажаної суми кредиту у фінансовій установі. В зазначеній заявці замовник власноруч визначав суму бажаного кредиту, яку він хотів отримати в банку, і згідно п. 4.1 мав сплатити суму за початкову консультацію згідно визначеного тарифу, а також за п. 4.2 брав на себе певні зобов`язання по сплаті 20 % товариству від суми отриманого кредиту, після його погодження і подання заявки в фінансовій установі. При відмові замовника виконати взяті на себе за договором зобов`язання, виникав спір між товариством і замовником, який вирішувався в судовому порядку.

Крім того, ОСОБА_6 висунуто підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, однак захист вважає, що ця підозра є надуманою, не підтверджена доказами і має на меті лише висунення найтяжчого обвинувачення для створення штучних підстав обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, в матеріалах справи відсутні відомості про будь-які тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_18 та інших потерпілих, які мають значення для кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 187 КК України.

На його думку, підозра у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186, 187 КК України, матеріалами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу - необгрунтована.

Особисті дані ОСОБА_6 також свідчать про те, що знаходячись на волі, він дотримуватиметься належної процесуальної поведінки, раніше не судимий, одружений, має постійне місце роботи та проживання. Його жінка в теперішній час не працює і знаходиться на його утриманні, а мати - важко хвора і потребує сторонньої допомоги.

Захисник в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про слухання. Підозрюваний ОСОБА_6 просив розглядати справу за відсутності захисника. Дані про поважність неявки до суду від захисника не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності захисника, відповідно до вимог ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 і просив їх задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що обставини вказаних злочинів розслідуються у кримінальному провадженні № 0000965, відкритому 06 жовтня 2015 року.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого у складі організованої злочинної групи, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; скоїти інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки злочини вчинялись сталою злочинною групою осіб, всіх учасників якої до даного часу ще не встановлено та не затримано, при цьому застосовувалось насильство, як і погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров?я потерпілих та дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що з урахуванням наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Доводи ОСОБА_6 про те, що підозра є надуманою, не підтверджена доказами і має на меті лише висунення найтяжчого обвинувачення для створення штучних підстав обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у ході досудового розслідування кримінального провадження було зібрано достатньо матеріалів, які дають підстави для обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 .

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою і такою, що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.177, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року, якою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: