Справа № 366/3618/14-к
Провадження № 1-кс/366/497/14
У Х В А Л А
«31» грудня 2014 року смт. Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на подання скарги та скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 30.04.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000433, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся із клопотанням клопотання про поновлення строку на подання скарги та скаргою на постанову слідчого СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 30.04.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000433.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 0000433. На даний час перебуває в УВП № 8 м. Житомир. Слідчий постановою від 30.04.2014 року закрив вказане вище кримінальне провадження. Копія постанови (1 та 3 аркуші) разом із супровідним листом, в якому взагалі не зазначено про те, що направляється саме копія постанови, йому були вручені адміністрацією УВП 23.05.2014 року. В 10-денний строк він направив скаргу в порядку ст. 284 КПК України до Іванківської міжрайпрокуратури. Листом від 05.06.2014 року за підписом Іванківського міжрайпрокурора в задоволенні скарги відмовлено. В подальшому скарги направлялись до Генеральної прокуратури, прокурора, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, однак повний текс постанови слідчого ОСОБА_3 зміг отримати лише 13.08.2014 року.

18.08.2014 року ОСОБА_3 оскаржив постанову до Генеральної прокуратури України. 28.10.2014 року отримав лист з Прокуратури Київської області, куди скарга була передана з ГПУ, про залишення без розгляду її по суті.

Враховуючи викладене, просить поновити йому строк звернення до суду зі скаргою.

Вважає, що постанова слідчого СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 30.04.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000433 має бути скасована, оскільки прийнята з порушеннями норм КПК України, зокрема слідчим не проведено всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів.

Скаржник зазначає, що основним доказом в кримінальному провадженні №0000433 є оригінал договору «Про надання юридичних послуг» від 06.05.2004 року, який знаходиться в матеріалах кримінальної справи в Апеляційному суді Київської області. В оскаржуваній постанові слідчий посилається на те, що, оскільки в задоволенні клопотання про доступ до оригіналу договору слідчим суддею Іванківського районного суду відмовлено, то немає можливості провести почеркознавчу експертизу, а, відповідно, не можливо встановити виконавця підпису в договорі.

Скаржник вважає, що такі дані не відповідають обставинам справи, а слідчий під час проведення слідства не виконав всіх дій, визначених КПК України, для забезпечення повного і об`єктивного розслідування.

У судовому засіданні, яке було проведено за клопотанням скаржника в режимі відеоконференції, останній вимоги скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив задовольнити.

У судове засіданні слідчий ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження № 0000433.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що строк подання скарги ОСОБА_3 пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню, а скарга задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Також, згідно з положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В постанові про закриття кримінального провадження (матеріали кр. пров. - т. 3 а.с. 108-110) слідчий зазначає, що під час розслідування, 09.02.2014 року було призначено почеркознавчу експертизу на предмет встановлення належності ОСОБА_3 підпису у договорі «Про надання юридичних послуг» від 06.05.2004 року, укладений між скаржником та ОСОБА_5 28.02.2014 року від експертів надійшло клопотання про надання оригіналу зазначеного договору.

Оскільки оригінал угоди знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 78-923, яка зберігається в Апеляційному суді Київської області, слідчий 20.12.2013 року звернувся до Іванківського районного суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, однак ухвалою слідчого судді від 30.12.2013 року в клопотанні відмовлено.

З огляду на це, провести почеркознавчу експертизу неможливо, тобто не має можливості визначити, чи належить ОСОБА_3 підпис в угоді.

В той же час, слідчий в постанові стверджує, що в ході розслідування встановлено, що ОСОБА_5 дійсно укладав з ОСОБА_3 угоду про надання правової допомоги у 2004 році, однак через відсутність адвокатського посвідчення, не зміг захищати інтереси останнього в суді.

З огляду на таке твердження слідчого, ОСОБА_5 в силу вимог ч. 2 ст. 45 КПК України не може вважатися захисником, а отже, на нього не поширюються положення ст. 46 КПК України.

В той же час слідчий суддя Іванківського районного суду в ухвалі від 30.12.2013 року свою відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання доступу до оригіналу договору «Про надання юридичних послуг» від 06.05.2004 року, мотивує тим, слідчим не доведено, що витребуваний документ не містить охоронювану законом таємницю, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 46 КПК України документи, пов`язані з виконанням захисником його обов`язків, без його згоди не підлягають огляду, вилученню чи розголошенню слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом.

Таким чином, обставини викладені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, суперечать одна одній і об`єктивно не відображають всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами скаржника та приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000433 від 10.04.2013 року, винесена слідчим ОСОБА_4 30 квітня 2014 року, є недостатньо мотивованою та обґрунтованою в частині повного, всебічного проведення досудового розслідування.

У зв`язку з цим, на підставі положень ст. ст. 303-307 КПК України постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000433 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання скарги задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк для подання скарги на постанову слідчого СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 30.04.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000433.

Постанову старшого слідчого СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 30.04.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000433 - скасувати.
Матеріали кримінального провадження повернути до СВ Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1