УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/387/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 307 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
засуджено:
- за ч. 1 ст. 263 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк 3 роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_10 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 - домашній арешт, після набрання вироком чинності, вирішено скасувати, -
Крім цього, 04.11.2015 року близько 17 год. 00 хв. поблизу «Силікатного заводу» за адресою м. Житомир, вул. Промислова, 10, ОСОБА_11 незаконно, шляхом знахідки, придбав боєприпаси - корпус гранати РГД-5 та підривач УЗРГМ-2, які виготовлені промисловим способом, та придатні до вибуху.
Після чого, ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на подальше незаконне носіння та зберігання вказаних вище бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вирішив залишити їх собі та цього ж дня близько 18 год. 00 хв. переніс вулицями м. Житомира до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
05.11.2015 року близько 15 год. 00 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено боєприпаси - корпус гранати РГД-5 та підривач УЗРГМ-2, виготовлені промисловим способом, та придатні до вибуху, які ОСОБА_11 незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав.
Крім того, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено залишок виготовленої ним психотропної речовини - «амфетамін», вагою 4,1716 грам, яку він незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та призначити покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України - 4 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 307 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання - 5 років позбавлення волі. Вважає призначене ОСОБА_10 покарання таким, що не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого. Вказує, що обвинуваченим скоєно кримінальні правопорушення пов`язані з виготовленням та розповсюдженням психотропних речовин, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без зміни, вважає його законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисних діях, які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу; у незаконному виготовленні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах; у незаконному виготовленні, зберіганні психотропної речовини з метою збуту та незаконному збуті відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.2, 307 ч.1 КК України кваліфіковані правильно.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується його показаннями, показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду грошових коштів від 05.11.2015 р.; протоколом огляду покупця від 05.11.2015р.; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей від 05.11.2015 р.; висновком судово-хімічної експертизи № 2/1060 від 23.11.2015 р.; протоколом огляду місця події від 05.11.2015р.; висновком судово-хімічної експертизи №2/1059 від 20.11.2015 р.; протоколом обшуку від 05.11.2015 р.; висновком судово-хімічної експертизи №10/146 від 08.12.2015 р.; висновком судово-хімічної експертизи №2/1057 від 10.12.2015 р.; актом №215 перевірки об`єкту на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів; висновком судово-балістичної експертизи №4/101 від 06.11.2015 р.; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17.12.2015 р.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості, а саме застосуванні ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Проте, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не в достатній мірі враховано підвищену суспільну небезпеку скоєних обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які пов`язані з виготовленням та розповсюдженням психотропних речовин.
Ухвалюючи вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому він підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
Так, відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.65 КК України апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини кримінального провадження, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 , передбачені ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 307 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, передбачене ч.2 ст. 309 КК України до злочинів середньої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційним судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, вчинив два умисні тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості, має постійне місце проживання.
Також, апеляційний суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, апеляційний суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій статей, передбачених за вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, яке буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Вважати ОСОБА_7 засудженим:
- за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 307 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: