АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/14/17 Справа № 705/4326/16-к Категорія: ст. ст. 172, 173 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року, якою накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , а саме на транспортний засіб марки BMW, моделі 520І, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и л а :
Старший слідчий Уманського районного відділення поліції УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 14.11.2016 року звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 07.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Клопотання погоджено прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Клопотання мотивоване тим, що в СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 07.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, та носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

10.11.2016 року СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_11 відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000747.

10.11.2016 року кримінальні провадження № 0000230 та № 0000747 об`єднано в одне провадження та призначено єдиний номер 00000230.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 06 квітня 2016 року близько 23 години на автомобільній дорозі Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка поблизу с. Паланка Уманського району Черкаської області за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_16 , будучи озброєнні травматичною зброєю, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заволодіння чужим майном, здійснили напад на громадян ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , при чому внаслідок застосування зброї завдали вогнепальних поранень ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , у якої відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1097 від 24.06.2016 року виявлено тілесні ушкодження, що відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, що утворилися внаслідок пострілу з травматичної зброї. Після цього вони заволоділи грошовими коштами потерпілих, а саме: 4 250 доларів США, 123 000 гривень, 110 польських злотих та мобільними телефонами, чим заподіяли матеріальних збитків потерпілим у великих розмірах.

10.11.2016 року в період часу з 07 год. 16 хв. по 11 год. 24 хв. в м. Києві по вул. Милославська, 23 під час проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_2 працівниками поліції виявлено та вилучено патрони калібру 5,45 мм. в кількості 49 шт., патрони калібру 9 мм. в кількості 34 шт., які ОСОБА_11 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Це вказує на наявність в діях ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що розбійний напад вчинено за допомогою двох автомобілів, а саме марки ТОYОТА САМRY, який належав ОСОБА_12 , та автомобіля марки ВМW, моделі 520I, яким користувався ОСОБА_11 .

10.11.2016 року за адресою м. Київ вул. Милославська, 23 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки ВМW, моделі 520I, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , та поміщено на майданчик Уманського РВП, який розташований по вул. Європейська, 27 м. Умань, де і знаходиться на даний момент.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, автомобіль ВМW, моделі 520I, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В цьому випадку речовим доказом у кримінальному провадженні являється автомобіль марки ВМW, моделі 520I, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , оскільки за допомогою вказаного автомобіля вчинено розбійний напад.

Враховуючи, що ОСОБА_7 , вона ж і власник автомобіля марки ВМW, моделі 520I, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , має можливість відчужити цей транспортний засіб, він може перейти у власність добросовісного набувача. Тому існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Тому необхідно здійснити накладення арешту на зазначене в клопотанні майно ОСОБА_7 , а саме на транспортний засіб - марки ВМW, моделі 520I, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , та після набрання законної сили рішення слідчого судді залишити зазначений транспортний засіб на зберігання на тимчасовому майданчику для тримання транспортних засобів, розташованому по вул. Європейська, 27, м. Умань, Черкаська область.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме на указаний вище автомобіль, який після набрання законної сили рішення слідчого судді вирішено залишити на зберігання на тимчасовому майданчику для тримання транспортних засобів, розташованому по вул. Європейська, 27, м. Умань, Черкаська область.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 15.11.2016 р. та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Вказує, що в порушення її прав, як власника автомобіля марки ВМW, моделі 520I, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , слідчий суддя 15.11.2016 року без участі прокурора, слідчого та за її відсутності, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо участі власника майна у розгляді клопотання про накладення арешту на майно, перешкодив їй в доступі до правосуддя, нехтуючи принципом верховенства права, принципом законності, принципом недоторканості права власності відповідно положень ст. ст. 8, 9, 16, ч. 3 ст. 21 КПК України.

Зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя наклав арешт на належний апелянту автомобіль, незважаючи на те, що цей автомобіль не є доказом злочину, не підлягає спеціальній конфіскації для забезпечення цивільного позову, оскільки вона не має жодного відношення до вчиненого злочину.

Указує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що в цьому випадку відсутні будь-які критерії, передбачені ст. 98 КПК України, відносно зазначеного автомобіля, оскільки, він не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі будь-яких слідів або відомостей про будь-які злочини, не був і не є об`єктом протиправних дій та набутий нею законним шляхом.

Крім того, в порушення ч. 10 ст. 170 КПК України слідчий суддя арештував майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача, та всупереч ч. 11 ст. 170 КПК України безпідставно, незаконно і протиправно постановив ухвалу не тільки про накладення арешту на автомобіль, але і про його вилучення.

Також слідчим суддею не взято до уваги те, що клопотання слідчого не містить достатніх обґрунтувань, підстав та мети необхідності накладення арешту на майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України, й слідчим не доведено необхідність арешту та наявність ризиків відповідно ст. 173 КПК України. В порушення п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчим суддею не враховано розумність та співмірність обмеження права власності й наслідки арешту майна для власника.

Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про накладення арешту на майно подане з порушенням встановлених законом строку, оскільки клопотання повинно бути подане не пізніше 48 годин після вилучення. Згідно з протоколом автомобіль вилучено 10.11.2016 року, тому клопотання повинно бути подане не пізніше 13.11.2016 р. Однак, вказує апелянт, клопотання подано слідчим 14.11.2016 року, тому не підлягало задоволенню, оскільки вилучений автомобіль незаконно та протиправно утримувався працівниками поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та її представник, адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені. ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_11 є її квартирантом, якому вона дала покористуватися належним їй автомобілем. Цей автомобіль на час описаних у клопотанні подій вже належав їй фактично, однак офіційно свої права на нього вона оформила лише восени 2016 року. До цього часу попередній власник автомобіля просто передав їй документи на нього, отримавши відповідні кошти.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу, вказавши, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України в реакції, яка діє з 29 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 10 листопада 2016 року указаний вище автомобіль визнаний речовим доказом.

Колегія суддів вбачає обґрунтованою позицію слідчого та прокурора в тій частині, що зазначений вище автомобіль вважається знаряддям вчинення злочину, адже з його використанням за змістом підозри був вчинений розбійний напад, а тому він цілком ймовірно може нести на собі вагомі сліди злочину.

Таким чином, він законно визнаний речовим доказом, і його збереження на увесь час кримінального провадження має істотне значення для його належного здійснення і завершення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року, якою накладено арешт на майно ОСОБА_7 , а саме на транспортний засіб - марки BMW, моделі 520І, загальний легковий седан - В, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :