Справа № 761/3403/17
Провадження №1-кп/761/873/2017
В И Р О К
іменем України
25 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пилиповичи Київської області, гр-ки України, без освіти, не працюючої, не одруженої, має на утриманні малолітню дитину 4 роки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Полонне Хмельницької області, гр-ки України, не працюючої, інваліда 2 групи, з неповною середньою освітою, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.12.2016 року о 13 год.20 хв. обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м.Київ, вул..Чорновола, 37 помітили раніше їм незнайому ОСОБА_7 і у них виник злочинний умисел, направлени й на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 під надуманим приводом завела бесіду із ОСОБА_7 , повідомила потерпілій, що вагітна та попросила гроші. Потерпіла ОСОБА_7 дала 50 грн, проте обвинувачена повідомила, що грошові кошти номіналом 50 грн. давати не можна і попросила монету. Потерпіла дала їй 25 копійок та попросила віддати їй 50 грн., ОСОБА_5 повідомила останній, що гроші руками брати не можна і попросила більшу купюру. ОСОБА_7 дала 500 грн., обвинувачена, розуміючи, що увійшла в довіру до потерпілої, попросила дати їй більшу купюру, і потерпіла дала їй 100 доларів США. Обвинувачена поклала купюру 50 грн. всередину купюри в 100 доларів, зім`яла їх при цьому почала шепотіти слова, схожі на молитву.

Продовжуючи свої злочинні дії та діючи за попередньою домовленістю відповідно до розподілених ролей, до ОСОБА_7 із спини підійшла ОСОБА_6 та сказала, щоб ОСОБА_5 швидше закінчувала. ОСОБА_5 , роблячи вигляд, що повертає гроші, дістала із гаманця ОСОБА_7 дві купюри номіналом по 500 грн. та почала знову шепотіти молитву і перехрещувати потерпілу, яку обвела рукою та передала всі гроші в сумі 1050 грн. і 100 доларів США (що на момент вчинення злочину згідно офіційного курсу НБУ складає 2621 грн) ОСОБА_6 , яка стояла в цей час за спиною ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Всього обвинувачені шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 3671 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочину визнала повністю, щиро розкаялась, суду пояснила, що 8 грудня 2016 року о 13 годині 20 хв. вона разом із ОСОБА_6 заволоділи грошовими коштами потерпілої, при цьому вона спочатку попросила гроші, потім шепотіла молитви над грошима та переконувала потерпілу передавати їй ще гроші, потім передала ОСОБА_6 всі гроші, які отримала від потерпілої. У скоєному кається.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочину визнала повністю, щиро розкаялась, суду пояснила, що 8 грудня 2016 року о 13 годині 20 хв. вона разом із ОСОБА_5 заволоділи грошовими коштами потерпілої, при цьому ОСОБА_5 спочатку попросила гроші, потім шепотіла молитви над грошима та переконувала потерпілу передавати їй ще гроші, потім передала їй всі гроші, які отримала від потерпілої. У скоєному кається.

Оскільки обвинувачені визнали свою вину повністю, суд вважає за можливе судове слідство провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом обвинуваченим було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинувачених, дослідивши матеріали справи, які характеризують їх особи, вважає правильною кваліфікацію дій обвинувачених за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченим, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, їх щире каяття у вчиненному.

Також, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує її особу: вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, має на утриманні малолітню дитину..

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує її особу: вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, є інвалідом 2 групи.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують покарання, вважає, що необхідним і достатнім для їх виправлення буде призначення їм покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого ст.190 ч.2 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369-370 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, і призначити їм покарання у вигляду штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. кожній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1