АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1668/16 Справа № 191/1009/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку дистанційного

провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, українця, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Сєвєродонецького міськрайонного суду Луганської області від 18 вересня 2014 року за ч.2 ст.185, 71 КК України,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно ч.5 ст.72 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року клопотання засудженого задоволено та зараховано строк попереднього ув`язнення з 08 вересня 2014 року по 19 жовтня 2014 року включно, у строк покарання за вироком Сєвєродонецького міськрайонного суду Луганської області від 18 вересня 2014 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно ч.5 ст.72 КК України.

Не погоджуючись з судовим рішенням засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зміну ухвали суду та просить суд апеляційної інстанції зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08 вересня 2014 року по 18 лютого 2015 року включно у строк покарання за вироком суду, відповідно ч.5 ст.72 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Зокрема засуджений ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що останній перебував у слідчому ізоляторі по 18 лютого 2015 року включно, при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком суду, відповідно ч.5 ст.72 КК України, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи засудженого ОСОБА_6 про необхідність зміни ухвали суду та зарахуванні всього строку перебування засудженого у слідчому ізоляторі у строк відбування покарання, згідно ч.5 ст.72 КК України, прокурора ОСОБА_7 , яка вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просила апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Сєвєродонецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Однак затримання підозрюваного ОСОБА_6 відбулося на стадії досудового розслідування 08 вересня 2014 року в межах попереднього кримінального провадження, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.п.6 т.1) та 10 вересня 2014 року слідчим суддею обрано запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
18 вересня 2014 року за наслідками судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , в рамках якого відбулося затримання останнього, було ухвалено обвинувальний вирок, що відповідно до розпорядження про виконання вироку набрав законної сили 20 жовтня 2014 року (а.п.10 т.1).
За таких обставин підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення засудженого, до якого включається строк перебування його під вартою з моменту затримання до набрання вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 вересня 2014 року законної сили, в межах якого кримінального провадження відбулося затримання.
Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 грудня 2014 року, за яким враховується засуджений ОСОБА_6 , судом першої інстанції об`єктивно не взято до уваги при приведенні розрахунку, оскільки ОСОБА_6 був затриманий в межах однієї кримінальної справи,а саме: №428/2883/14-к.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддівдійшла висновку про правомірність застосування судом першої інстанції до засудженого положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) та необхідності зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення з 08 вересня 2014 року по 19 жовтня 2014 року включно в строк покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки такий строк попереднього ув`язнення застосовано до засудженого ОСОБА_6 в межах цього кримінального провадження та такий порядок не був застосований судом при ухваленні вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо зарахування засудженому в строк покарання періоду знаходження ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими в цій частині, оскільки інші терміни знаходження засуджених в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили в строк попереднього ув`язнення не входять.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасування судового рішення, перевіркою матеріалів провадження не встановлено та в апеляційній скарзі обвинуваченого не заявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно ч.5 ст.72 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4