Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
16.06.2016 394/1497/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
представника потерпілої: ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6
ОСОБА_7
представника цивільного відповідача: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника цивільного відповідача про повернення обвинувального акту,

В С Т А Н О В И В :
Представник цивільного відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України виявлені обставини, за яких подальший розгляд справи не є можливим з наступних підстав. Фактично судом розглядається не обвинувальний акт, а підозра у скоєнні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, що є безумовною підставою для скасування прийнятого судом першої інстанції будь - якого рішення судом апеляційної інстанції. Всупереч п. 5 ч.2 ст. 291 КПК, в обвинувальному акті не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають установленими, а також відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення. Замість цього обвинувальний акт двічі дублює повідомлення про підозру від 16.10.2014 року та 05.12.2014 року, що є неприпустимим. Зокрема, він має містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення й статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК). Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак. При цьому слідчий та прокурор посилаючись на п.1.5, 1.7, 2.3 , 12.1 ПДР залишають без розгляду питання про те, так що конкретно вчинив обвинувачений. Це є наслідком не конкретного формулювання обвинувачення, або, як правило, відсутності такого формулювання. В обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також частина тих фактичних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрювалася особа, і правова кваліфікація. За таким «обвинувальним актом» особа має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки відповідно до положень ст. 277 КПК це становить зміст повідомлення про підозру. Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку. Посилався на рішення європейського суду, що є подібними в ситуації на якій він наголошує в клопотанні.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом. Разом з цим ч. 1 ст.337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею. Отже, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним. Адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, статті відповідного закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, адже правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення. В порушення приписів п.3 ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр не містить строків застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а лише їх дату. Всупереч п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України у розділі ІІ реєстру «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» слідчим не зазначено всіх відомостей, вказаних у розділі ІІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування ». Просив суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору у кримінальному провадженні.

Представник цивільного відповідача оголосив та підтримав в судовому засіданні заявлене клопотання.

Прокурор, потерпіла та її представник вважали, що клопотання не обґрунтоване і не підлягає задоволенню.

Захисники та обвинувачений також підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до висновку, що клопотання не обґрунтоване і не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

16.12.2014 року до Новоархангельського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19.12.2014 року ухвалою судді Новоархангельського районного суду зазначене кримінальне провадження було призначеного до підготовчого судового засідання.

06.04.2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 на підставі ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було призначено до судового розгляду.

Зокрема в ухвалі суду зазначено, що сторони кримінального провадження просили суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Судом також встановлено, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України.

При встановлені, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог процесуального закону суд керувався положеннями частин 2, 3 та 4 ст. 291 КПК України, відповідно до яких обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Порушень приписів зазначеної норми процесуального права судом під час проведення підготовчого судового засідання встановлено не було.
16.04.2015 року на підставі ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області прийнято до спільно розгляду цивільний позов ОСОБА_4 до ТОВ «Агро-Прім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Притягнуто в якості цивільного відповідача ТОВ «Агро-Прім».
Разом з тим суд відзначає, що значна кількість судових засідань відкладалась в зв`язку з неявкою в судове засідання представника цивільного відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З положень цієї статті вбачається, що в будь-якому випадку при будь-яких обставинах суд розглядає кримінальне провадження щодо певної особи при наявності обвинувального акту, який відповідно до приписів ст. 293 КПК України вручається підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, що і є висунутим обвинуваченням певній особі у вчиненні кримінального правопорушення. Особа, яка отримала обвинувальний акт в подальшому має право на справедливий суд захищаючись в суді від висунутого їй обвинувачення.
Процесуальний статус обвинуваченого, особа, виходячи з положень ч. 2 ст. 42 КПК України, набуває з часу передачі обвинувального акту, щодо неї до суду.
Підозра це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт є кримінально процесуальним актом в якому відображається рішення слідчого затверджене прокурором про закінчення розслідування і переведення обвинувачення до суду.
Обвинувачення відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 13 КПК України є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
В кримінальному процесуальному кодексі України визначено дві стадії судового розгляду кримінального провадження, які поділяються на підготовче судове засідання (глава 27 КПК України) та судовий розгляд (глава 28 КПК України).
Зокрема, відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Глава 28 КПК України не містить імперативної норми, щодо повернення обвинувального акту процесуальному прокурору, тобто суд не наділений такими повноваження в період судового розгляду кримінального провадження. Судовий розгляд, як наслідок має на меті повний, всебічний, об`єктивний розгляд кримінального провадження судом з видаленням до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ст. 366 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.
Разом з тим цивільним відповідачем в клопотанні наводяться аргументи, які виходять за межі прав наданих йому процесуальним законом зокрема, що стосується інтересів самого обвинуваченого. При цьому суд звертає увагу, що цивільний відповідач переймає повноваження сторони захисту.
Дане кримінальне провадження розглядається судом з суворим дотриманням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 55, 57, 62 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 10, 17 КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України.
Враховуючи наведені мотиви та норми процесуального права суд приходить до висновку про доцільність відмови в задоволенні заявленого клопотання.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання представника цивільного відповідача про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України прокурору відмовити.
Копію ухвали учасники судового провадження мають право отримати в канцелярії Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: