Справа № 375/251/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року
Таращанський районний суд Київської області в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000019 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богородицьке Богородицького району Тульської області Російська Федерація, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого, а саме: вироком Ковпаковського районного суду м. Суми від 02.08.2007 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Висильківського міського суду Київської області від 07.10.2009 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 06.06.2014 року звільнений по відбуттю покарання,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.01.2017 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_5 проходили вулицею Кар`єрна в с. Бушеве Рокитнянського району Київської області. ОСОБА_5 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, не втримавши рівноваги, впав на снігове покриття та самостійно не міг піднятися. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_5 .
Достовірно знаючи, що в лівій верхній нагрудній кишені ОСОБА_5 знаходиться мобільний телефон марки «HTC One» в чохлі із шкірозамінника темно-блакитного кольору та банківська картка ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку вказаного мобільного телефону та грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що ОСОБА_5 у зв`язку з перебуванням в стані алкогольного сп`яніння не розуміє, що саме з ним відбувається, а свідки та очевидці даної події відсутні, своєю рукою дістав з верхньої лівої нагрудної кишені ОСОБА_5 мобільний телефон марки «HTC One» IMEI: НОМЕР_1 з SIM-картою мобільного оператора «Vodafone» абонентський номер НОМЕР_2 в чохлі із шкірозамінника темно-блакитного кольору та банківську картку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_5 , таким чином здійснивши їх крадіжку.
Наступного дня, а саме 10.01.2017 приблизно о 06 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Миронівка Київської області, продовжуючи свої дії, спрямовані на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , вставив банківську картку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_5 , до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 50, м. Миронівка Київської області, та, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ввів попередньо відомий йому зі слів ОСОБА_5 пін-код, в результаті чого отримав доступ до валютних операцій з грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку ОСОБА_5 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
У подальшому ОСОБА_4 здійснив операцію зняття грошових коштів в сумі 900 гривень з банківської картки № НОМЕР_3 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», виданої на ім`я ОСОБА_5 , таким чином незаконно заволодівши грошовими коштами останнього.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Згідно з висновком експерта, складеним за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № С 33 від 18.01.2017, залишкова вартість мобільного телефону «HTC One» з чохлом із шкірозамінника та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з урахуванням відсотку зношування станом на 09.01.2017, згідно з цінами, діючими на споживчому ринку України, становить 5263,44 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6163 грн. 44 коп.
Обвинувачений частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 4000 грн.
Цивільний позов по справі не заявлений.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, ствердив суду обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що він розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву в якій зазначив, що збитки частково відшкодовано. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оскаржуються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Судом з`ясовано в обвинуваченого та інших учасників судового розгляду правильне розуміння змісту цих обставин, за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі, а його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням викладених обставин та досліджених матеріалів, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, надавши йому можливість відшкодувати потерпілому завдану злочином шкоду та виправдати покладені на нього судом обов`язки.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись статтями 368-371, 374, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1 Потеряйко