12.01.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/1088/16-к
провадження № 1-кс/533/8/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року селище Козельщина

Слідчий суддя Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10.01.2017 року до слідчого судді надійшло клопотання заступника начальника СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчих Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000295 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України.

06.01.2017 року у ході проведення обшуку було вилучено автомобіль ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 , яким згідно показів свідків фактично користується ОСОБА_5 . Таким чином, є підстави вважати, що автомобіль набуто злочинним шляхом, використовувався в якості засобу вчинення злочину, а також містить сліди вчинення злочину.

Метою арешту слідчим визначено запобігання втраті або пошкодження майна.

Наявність ризику втрати чи пошкодження автомобіля як речового доказу обгрунтована тим, що автомобіль є рухомим майном, який знаходиться під контролем ОСОБА_5 .

Слідчим також зазначено, що необхідним способом арешту майна є обмеження розпорядження та користування автомобілем шляхом його поміщення на майданчик тимчасового тримання при Козельщинському ВП ГУ НП в Полтавський області.

В судовому засіданні слідчим клопотання підтримано, уточнено, що накладення арешту необхідно саме для забезпечення збереження речових доказів, оскільки згідно висновку експерта, залишки рослин, які вилучені із цього автомобіля, є наркотичним засобом. Прокурор підтримав клопотання слідчого.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки не зберігав та не перевозив у автомобілі ніяких наркотичних засобів.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання, оскільки на його думку, відсутні підстави визнання автомобіля речовим доказом по даній справі.

Вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши надані письмові докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування групою слідчих, в тому числі, слідчим ОСОБА_4 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000295 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 06.01.2017 року автомобіля ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 1972 року випуску, який зареєстровано за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який фактично знаходиться у володінні ОСОБА_5 , вилучено с заднього сидіння залишки рослин у вигляді сухого листя. Також вилучено вказаний автомобіль (а.с.15).

Згідно висновку експерта №44 від 10.01.2017 року вилучені з автомобіля залишки рослин є канабісом, тобто особливо небезпечним наркотичним засобом.

Постановами слідчого від 06.01.2017 року та 11.01.2017 року автомобіль та залишки рослин визнано речовими доказами.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вказаний автомобіль ним придбано у громадянина ОСОБА_8 шляхом передачі свідоцтва про реєстрацію, він фактично ним також і користується.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено сукупність розумних підозр вважати, що автомобіль ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 1972 року випуску є доказом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України, та обгрунтовано визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є засобом для вчинення злочину, та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту та існування ризику можливості втрати чи пошкодження автомобіля, оскільки автомобіль є рухомим майном, має значну вартість.

Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Відповідно до п.20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання заступника начальника СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000295, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , бежевого кольору, який зареєстровано за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично знаходився у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якості речового доказу у кримінальному провадженні, з метою збереження такого речового доказу та запобіганню ризику втрати чи знищення речового доказу.

Заборонити розпорядження та користування зазначеним автомобілем.

Визначити місцем зберігання вказаного автомобіля майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була викликана в судове засідання, протягом п`яти днів з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1