29.11.16
Справа №635/4248/16-к
Провадження №1-о/5/4/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відео конференції під час трансляції з приміщення Вінницької установи виконання покарань (№ 1) Управління Державної пенітенціарної служби України в Вінницькій області заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України,
про перегляд вироку апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 засуджений вироком апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року за ч.4 ст. 187, п.п. 6,13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 31 серпня 2010 року вирок апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року залишений без змін.
19 травня 2016 року засуджений ОСОБА_7 подав заяву про перегляд вироку апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами, яка надійшла до Харківського районного суду Харківської області з апеляційного суду Харківської області 08 вересня 2016 року.
В заяві ОСОБА_7 просив скасувати вирок апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року і ухвалити новий вирок.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 зазначив, що апеляційним судом Харківської області були допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, його дії кваліфіковані невірно, внаслідок чого його засуджено до довічного позбавлення волі за більш тяжкі злочини, чим ним були скоєні. Апеляційний суд Харківської області неправильно встановив фактичні обставини справи та допустив неповноту їх дослідження. Судом, зокрема, не були досліджені обставини його затримання 17 січня 2008 року, що також вплинуло на кваліфікацію його дій. Так, 17 січня 2008 року він мав намір з`явитися в органи міліції з повинною, про що повідомив в розмові по мобільному телефону свою сестру ОСОБА_8 , батька ОСОБА_9 та директора підприємства за останнім місцем роботи - ОСОБА_10 . Проте самостійно здійснити це не встиг внаслідок його затримання 17 січня 2008 року о 03-00 годин, про що працівниками міліції о 03-40 годині був складений відповідний протокол затримання та особистого обшуку. Разом з тим, протокол його затримання та особистого обшуку, складений 17 січня 2008 року о 03-40 годині, до матеріалів справи долучений не був. Вказаний протокол був прихований як від суду апеляційної, так і касаційної інстанції, оскільки під час затримання та дізнання було грубо порушено його право на захист. Так, після його затримання 17 січня 2008 року не була забезпечена участь захисника, за відсутності якого його було двічі допитано, а саме: під час слідування в автомобілі до ОСОБА_11 , а також безпосередньо в ОСОБА_12 . Під час зазначених допитів він обумовив себе. По прибуттю до Пісочинського ВМ був складений інший протокол затримання, згідно якого його затримано о 14-45 годині. Саме цей протокол міститься в матеріалах кримінальної справи.
Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що під час затримання працівниками міліції до нього були застосовані недозволені методи.
У судовому засіданні засуджений свою заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав, просив скасувати вирок апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року з підстав, викладених в його заяві, а також пояснив, що на момент затримання йому не було забезпечено право на захист, показання 17 січня 2008 року він давав без захисника. При затриманні до нього застосовувалися недозволені методи, про що він повідомляв у судовому засіданні в апеляційному суді Харківської області.
Крім того, вказав, що судом були допущені істотні порушення кримінально-процесуального законодавства в частині оцінки доказів, а також фальсифікація доказів. Його дії кваліфіковані судом не вірно. Про всі ці порушення кримінально-процесуального законодавства він повідомляв в касаційній скарзі.
З заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами він звернувся лише в 2016 році, оскільки до цього часу неодноразово звертався з відповідними заявами до органів прокуратури, апеляційного суду, Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_7 про скасування вироку за нововиявленими обставинами.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про скасування вироку за нововиявленими обставинами.
Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд заяви ОСОБА_7 за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та оглянувши матеріали кримінальної справи №1-58/09, вважає заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються:
- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
- зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
До таких обставин, на думку засудженого ОСОБА_16 , відноситься незабезпечення його захисником після затримання, його допит 17 січня 2008 року за відсутності адвоката, застосування до нього під час затримання недозволених методів, приховування від суду протоколу його затримання, складного 17 січня 2008 року о 03-40 годині, неправильне встановлення судом фактичних обставини справи та допущення неповноти їх дослідження, невірна кваліфікація його дій, що призвело до його незаконного засудження за більш тяжкий злочини, ніж ними був вчинені.
Натомість, доводи засудженого щодо незабезпечення його захисником після затримання та дачі ним показань 17 січня 2008 року за відсутності адвоката спростовуються матеріалами справи, які містять постанову старшого слідчого відділу СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_17 від 17 січня 2008 року про допуск до участі у справі на період досудового слідства захисника ОСОБА_18 , за участю якого 17 січня 2008 року проводився допит обвинуваченого ОСОБА_7 . Інших протоколів допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , датованих 17 січня 2008 року, матеріали справи не містять. /т. 5 а.с. 116-18/.
Як вбачається з аналізу змісту касаційної скарги ОСОБА_7 з доповненнями, всі ті порушення кримінально-процесуального законодавства, на які засуджений посилається у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, як на підставу для скасування вироку апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року, зокрема, істотні порушення кримінально-процесуального закону, невірна кваліфікація його дій, невірне встановлення судом фактичних обставин справи та неповнота їх дослідження, обставини щодо його наміру з`явитися в органи міліції з повинною, а також обмовляння себе під час допиту, були викладені ним в даній касаційній скарзі та досліджувалися Верховним судом України.
Що стосується застосування до ОСОБА_7 недозволених методів слідства, то останній під час розгляду справи апеляційним судом про застосування до нього таких методів не заявляв, та у своїй касаційній скарзі на них не посилався.
Навпаки, під час його допиту в суді 13 квітня 2009 року як підсудного заявив, що до нього фізична сила під час досудового слідства не застосовувалася. /т. 7 а.с. 107/
Після ухвалення вироку засуджений був ознайомлений із протоколом судового засідання та вніс на нього зауваження. Разом з тим, зазначені зауваження не містили посилань засудженого на те, що в протоколі судового засідання не зафіксована його заява про застосування до нього до нього фізичного насильства під час затримання.
Вказані обставини свідчать про безпідставність посилань засудженого на застосування до нього недозволених методів.
Таким чином, всі порушення кримінально-процесуального законодавства, на які засуджений посилається у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, як на підставу для скасування вироку апеляційного суду Харківської області року від 07 грудня 2009 року, були предметом перевірки у Верховному Суді України, про що вбачається зі змісту Ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 31 серпня 2010 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що обставини, на які ОСОБА_7 посилається в своїй заяві, не є нововиявленими, а були відомі суду під час ухвалення рішення та були предметом його розгляду.
Що стосується протоколу затримання ОСОБА_7 17 січня 2008 року о 03-40 годині,то вказана обставина як самі по собі так і разом із раніше виявленими обставинами не доводять неправильність вироку та не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК України.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Одним із основних аспектів верховенства права, яке гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є принцип юридичної певності, який вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.
Юридична (правова) певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.
В розумінні практики Європейського Суду з прав людини, допускається можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, але в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду рішення, яке набрало чинності лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, судом в ході судового розгляду не встановлено, а тому підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_16 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами немає.
Керуючись Главою 34 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
Ухвала протягом семи днів з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йомукопії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3