Справа № 333/226/17
Справа 333/226/17
Провадження №1-в/333/30/17
УХВАЛА
Іменем України
24 січня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, матеріали заяви головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
17.01.2017 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

У заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 05.07.2012 року знаходиться на диспансерному обліку в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно-виражений дефект особистості». Страждає психічним захворюванням з 1988 року, неодноразово лікувалася стаціонарно. У клінічній картині захворювання переважають маячні ідеї переслідування, відношення, отруєння, маячні ідеї ревнощів. Буває збудженою та агресивною до оточуючих. Критика до свого стану відсутня. 15.11.2005 року скоїла тяжке правопорушення, а саме: нанесла ножове поранення у груди співмешканцю своєї старшої дочки. Після проведення судово-медичної психіатричної експертизи визнана такою, що неосудна. 05.04.2006 року рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя до хворої були прийняті міри примусового медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суровим типом нагляду. З 05.05.2006 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суровим типом нагляду м. Дніпропетровська. 23.05.2011 року постановою Червоногвардійського районного суду м.Дніпропетровська була змінена міра медичного характеру на подальше перебування у психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду. 09.08.2011 року хвора була переведена в Комунальну установу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2012 року було змінено примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Неодноразово рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку продовжувалася, в останнє 02.08.2016 року. За останні 6 місяців ОСОБА_8 лікаря-психіатра не відвідувала, оглядалася дільничним лікарем-психіатром на дому. Підтримуючу терапію не приймає, епізодично вживає алкогольні напої. У зв`язку із формуванням дефекту критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня. Періоди стабілізації стану неякісні, відмічаються часті загострення хвороби з агресивними формами поведінки по відношенню до доньки та колишнього чоловіка. Згідно акту комісії лікарів-психіатрів на теперішній час психічний стан хворої такий, що потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради та лікар-психіатр заяву підтримали і просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор і захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно зі ст.512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана необов`язковою.

Суд, заслухавши представника Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 05.07.2012 року знаходиться на диспансерному обліку в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно-виражений дефект особистості». Страждає психічним захворюванням з 1988 року, неодноразово лікувалася стаціонарно.

У клінічній картині захворювання переважають маячні ідеї переслідування, відношення, отруєння, маячні ідеї ревнощів. Буває збудженою та агресивною до оточуючих. Критика до свого стану відсутня. 15.11.2005 року скоїла тяжке правопорушення, а саме: нанесла ножове поранення у груди співмешканцю своєї старшої дочки. Після проведення судово-медичної психіатричної експертизи визнана такою, що неосудна.

05.04.2006 року рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя до хворої були прийняті міри примусового медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суровим типом нагляду. З 05.05.2006 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суровим типом нагляду м.Дніпропетровська. 23.05.2011 року постановою Червоногвардійського районного суду м.Дніпропетровська була змінена міра медичного характеру на подальше перебування у психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду. 09.08.2011 року хвора була переведена в Комунальну установу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2012 року було змінено примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Неодноразово рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку продовжувалася, в останнє 02.08.2016 року.

За останні 6 місяців ОСОБА_8 лікаря-психіатра не відвідувала, оглядалася дільничним лікарем-психіатром на дому. Підтримуючу терапію не приймає, епізодично вживає алкогольні напої. У зв`язку із формуванням дефекту критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня. Періоди стабілізації стану неякісні, відмічаються часті загострення хвороби з агресивними формами поведінки по відношенню до доньки та колишнього чоловіка.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів на теперішній час психічний стан хворої такий, що потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а.с.2-5).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, як, зокрема, амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів остання за станом здоров`я потребує продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1