Справа № 357/4118/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/750/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 05.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
5 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П.-Яненки, Переяслав Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, розлученого, працюючого на посаді вантажника на «Малоантонівському м`ясному комбінаті», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 19.02.2017 р. близько 19 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання: в кімнаті АДРЕСА_3 , зі свого мобільного телефону зателефонував своїй дружині ОСОБА_9 , з якою на той час разом не проживав і попросив її прийти до його кімнати, щоб поговорити про розлучення.

ОСОБА_9 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 , своєю дочкою ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_11 , прийшли в зазначену кімнату, де проживає ОСОБА_7 . Останній, побачивши, що до нього прийшла велика кількість людей, взяв з серванту у праву руку сувенірний ніж, та тримав його за спиною. Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого останній, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння фізичного болю та тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, наніс зазначеним ножем, який тримав у руці, удар в живіт ОСОБА_8 .

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні живота справа, від якої йде раневий канал «ззовні всередину, знизу вверх в медіальному напрямку» і проникає у черевну порожнину, ушкоджуючи великий сальник; наявність рідкої крові та згортків її черевній порожнині. Вказані тілесні ушкодження згідно висновку експерта №89/д від 23.03.2017 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що викладені у вироку обставини справи не відповідають фактичним обставинам події. Зазначає, що суд призначаючи покарання обвинуваченому не врахував тяжкість наслідків його протиправних дій. Також зазначає, що судом не обґрунтовано висновок про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Потерпілий та його представник в судове засідання не з`явились, просили проводити розгляд справи за їх відсутності, апеляційні вимоги підтримують в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Посилання в апеляційній скарзі потерпілого про призначення ОСОБА_7 занадто м`якого покарання, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 1 ст. 121 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Судом також враховано обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 визнав вину повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні мати інваліда першої групи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання без ізоляції від суспільства, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Правомірним і достатньо обґрунтованим є і застосування судом ст. 75 КК України, а саме: звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: