справа №190/1789/15-к
провадження №1-кп/176/5/17
УХВАЛА
23 травня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

судового розпорядника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовонезобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2014 року за №0001608,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, військовонезобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2014 року за №0001608,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, військовонезобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 21 вересня 2006 року вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 22 липня 2013 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, звільненого із залу суду 22 липня 2013 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2014 року за №0001608,-

за участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор заявив клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою зміни обвинувачення та про продовження кожному із обвинувачених раніше обраного запобіжного заходу, оскільки ризики встановленні при їх обранні не зникли.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 не заперечував у задоволенні клопотань прокурора. При цьому, заявив клопотання щодо зняття з ОСОБА_6 електронного засобу контролю, оскільки даний засіб створює останньому незручності та постійно безпричинно спрацьовує. Одночасно наголошував на відсутності ризиків порушення його підзахисним домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 , не заперечувала у задоволенні клопотання прокурора щодо оголошення перерви в судовому засіданні, водночас заперечувала у задоволенні клопотання прокурора в частинні продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 . Одночасно заявила клопотання про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Дане клопотання обґрунтувала тим, що на даний час відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 перешкоджатиме розгляду справи або ухилятиметься від явки до суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 , також не заперечувала у задоволенні клопотання прокурора щодо оголошення перерви в судовому засіданні, при цьому вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання прокурора в частинні продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 . Крім того, просила змінити останньому запобіжний захід на більш м`який, оскільки на даний час відсутні ризики, що встановлені при його обранні, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання. Не заперечувала у задоволенні клопотань інших захисників.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував у задоволенні клопотання прокурора, при цьому підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_10 щодо зняття з нього електронних засобів контролю. Також підтримав клопотання інших захисників.

Обвинувачений ОСОБА_7 , заперечуючи у задоволенні клопотання прокурора в частинні продовження йому запобіжного заходу, підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_11 , одночасно підтримав клопотання інших захисників. У задоволенні клопотання прокурора щодо оголошення перерви в судовому засіданні не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи у задоволенні клопотання прокурора в частинні продовження йому запобіжного заходу, підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_12 , одночасно підтримав клопотання інших захисників. У задоволенні клопотання прокурора щодо оголошення перерви в судовому засіданні не заперечував.

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, крім іншого, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 не заперечували у задоволенні клопотання прокурора в частинні продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту до 21 липня 2017 року включно. За переконання суду застосування саме даного виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 є достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас суд вважає безпідставним клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 щодо зняття з його підзахисного електронного засобу контролю.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 195 КПК України, не допускається застосування електронних засобів контролю, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує.

Однак, адвокатом ОСОБА_10 не надано суду жодних обґрунтованих доводів, що ОСОБА_6 за станом свого здоров`я чи з інших суттєвих причин не має можливості здійснювати носіння електронний засіб контролю.

Таким чином, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю буде забезпечувати належний процесуальну поведінку ОСОБА_6 та буде запобігати вчиненню обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора також і в цій частині.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно правової позиції викладеної в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.
Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи характер та тяжкість правопорушень, які ставляться за провину обвинуваченим, а також обґрунтованість їх обвинувачення, те що встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, можливість зміни обвинуваченим міри запобіжного заходу на більш м`який суд вважає, що вони можуть залишатися небезпечними для суспільства, а тому на думку колегії суддів, саме раніше обрані запобіжні заходи - тримання під вартою, по відношенню до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 є обгрунтованим.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що дані заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, на теперішній час, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
Також у суду відсутні будь-які обґрунтовані дані про те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за станом здоров`я не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Враховуючи, що 26 травня 2017 року закінчується строк дії ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, якою стосовно обвинувачених продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 21 липня 2017 року включно.

Вирішуючи клопотання прокурора в частинні оголошення перерви в судовому засіданні з метою зміни обвинувачення, суд враховує вимоги ст. 338 КПК України, відповідно до якої прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне оголосити перерву в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 334, 338 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотань захисників обвинувачених ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_12 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, строк домашнього арешту до 21 липня 2017 року включно із покладенням визначених обов`язків.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, строк тримання під вартою до 21 липня 2017 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю села Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, строк тримання під вартою до 21 липня 2017 року включно.

У судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, оголосити перерву до 11 години 00 хвилин 20 червня 2017 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, направити до державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», Жовтоводському ВП ГУНП України в Дніпропетровській області для належного виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3