24.07.2017
Справа № 469/1039/17
1-кс/469/172/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївськійі області ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у кримінальному провадженні №0000400 від 15.07.2017 року клопотання старшого слідчого СВ Березанського ВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , про арешт майна,-
встановила :
Слідчий СВ Березанського ВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , про арешт майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою його збереження, а саме: автомобіля марки BMW модель 525 TDS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який вилучено у користувача і володільця ОСОБА_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , з забороною користування та розпорядження вказаним майном зазначеним особам.
Клопотання обгрунтоване тим, що 15.07.2017 року до ЧЧ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від інспектора УПП м. Київ про те, що під час патрулювання с. Коблеве, Березанського району за порушення ПДР зупинено автомобіль марки BMW модель 525 TDS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , наданого для перевірки ОСОБА_4 , виявлено ознаки його підроблення. За вказаним фактом СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області 15.07.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України підроблення документів, печаток, штампів, тобто підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою. Вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом, тимчасово вилучено у користувача ОСОБА_4 та залишено на тимчасовому майданчику опорного пункту поліції Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області. Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, автомобіль є предметом вчинення злочину, так як незаконно перебуває на території України та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування, забезпечення подальшого виконання вироку, з метою збереження речового доказу, так як не застосування арешту приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна сторонній особі та до перепродажу речового доказу, так як автомобіль незаконно перебуває на території України, слідчий просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, пояснивши, що ОСОБА_4 придбав автомобіль у Покровського в січні 2017р., його неодноразово зупиняли працівники ДПС та при перевірці документів все було в порядку. На вказаному автомобілі Покровський неодноразово перетинав кордон і ніяких претензій до свідоцтва про право власності на автомобіль не було. Крім того, адвокат зазначила, що автомобіль не є предметом вчинення злочину та просила у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що 15.07.2017 року до ЄРДР за №№0000400 внесені відомості про те, що 15.07.2017 року до ЧЧ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від інспектора УПП м. Київ ОСОБА_9 про те, що під час патрулювання с. Коблеве, Березанського району за порушення ПДР зупинено автомобіль марки BMW модель 525 TDS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виявлено ознаки його підроблення. Правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч.1 ст.358 КК України (а.с.4).
Постановою старшого слідчого СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївськійі області ОСОБА_3 від 20.07.2017 року легковий автомобіль марки BMW модель 525 TDS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , користувачем і володільцем якого є ОСОБА_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.11).
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, тобто, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст.358 КК України - підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, тобто підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

В клопотанні про арешт майна слідчий посилається на те, що автомобіль, власником та користувачем якого є ОСОБА_4 , визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та по даному кримінальному провадженні призначено судову технічну експертизу на предмет встановлення виготовлення бланку свідоцтва на підприємстві, що виготовляє бланки встановленого зразка.

Разом з тим, речовими доказами, згідно зі ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що зазначений в клопотанні автомобіль не відповідає жодному з критеріїв, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, вважаю, що клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -
п о с т а н о в и л а :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Березанського ВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , про арешт автомобіля марки BMW модель 525 TDS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який вилучено у користувача і володільця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя :