Справа № 191/1238/17
Провадження № 1-кс/191/197/17
У Х В А Л А
іменем України
14 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання старшого слідчого Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суха Калина Сининельниківського району Дніпропетровської області, громадянці України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючій, не одруженій, раніше не судимій, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 185 ч.2, ч.2 ст.186 КК України, яке надійшло до суду 13.04.2017 року, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного,-

В С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000419 від 10.03.2017 року відповідає вимогам ст. ст.177, 184 КПК України.

Підозрювана прибула самостійно у судове засідання.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розпис підозрюваного про вручення зазначених документів.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що будучи притягнутою до кримінальної відповідальності 26.11.2016 за ч.1 ст. 185 КК України на шлях виправлення не стала та знов вчинила корисливе, умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

28 лютого 2017 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з дозволу господаря знаходилась в приміщенні кімнати в квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_6 побачила на столі мобільний телефон «nomi і300» котрий належить ОСОБА_7 та в неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_7 вийшов з кімнати, та за діями ОСОБА_6 ніхто не спостерігає та в тому, що її дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, викрала мобільний телефон «nomi і300» котрий належить потерпілому ОСОБА_7 . Після чого, утримуючи телефон в руці, вийшла до прихожої, де на неї чекала ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, розуміючи що потерпілий ОСОБА_7 помітить відсутність свого мобільного телефону, вступивши в попередню змову з ОСОБА_4 , передала останній викрадений у ОСОБА_7 мобільний телефон, повідомивши, що його потрібно сховати. В свою чергу, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що мобільний телефон належить ОСОБА_7 сховала телефон до свого чобота, одягненого на її праву ногу, та з викраденим майном покинули місце скоєння злочину.

Своїми спільними умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 10.03.2017 № 017/03, становить 602 гривні.

Крім того, 09 березня 2017 року, приблизно о 03 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні ферми, розташованої по вул.. Центральній, м.Синельникове, Дніпропетровської області де розпивала спиртні напої зі своїми товаришами. В цей час ОСОБА_6 побачила, як ОСОБА_8 тримала в руці та розмовляла по мобільному телефону. Маючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрит викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що телефон представляє матеріальну цінність, ОСОБА_6 визначила його, як об`єкт свого злочинного посягання.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи, що її дії носять відкритий характер, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшла зі спини до ОСОБА_8 та шляхом ривку, відкрито, умисно, викрала з руки в потерпілої мобільний телефон "Samsung В350Е DUOS" ІМЕІ НОМЕР_1 , після чого з викраденим майном покинула місце вчинення злочину, розпорядившись на власний розсуд. Вартість викраденого мобільного телефону згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 045/03 від 23.03.2017 становить 835 гривень з встановленою в нього сім картою оператору мобільного зв`язку «КиївСтар», яка не представляє матеріальної цінності, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 835 гривень.

Провина ОСОБА_6 в скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються як, кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 186 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно та ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вважає, що підозрювана ОСОБА_6 , вчинила умисні кримінальні правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді до 6-ти років позбавлення волі, 26.11.2016 ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК притягнено до кримінальної відповідальності, з метою попередження можливості підозрюваної ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому є підстави для застосування останній запобіжного захожу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ч.1 ст.177 КПК України зазначена мета застосування запобіжного заходу, зокрема, це запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При визначенні запобіжного заходу суд враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, раніше не судима, але 26.11.2016 року притягнута до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, не працює.

Слідчий суддя, перевіряючи наявність достатніх підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховує, що підозрювана раніше не судима, але 26.11.2016 року притягнута до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, не працює, підозрюється у тяжкому кримінальному правопорушенні, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, суддя вважає, що для запобігання вищезазначеним ризикам до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 виконання наступних обов`язків:

1)прибувати по першому виклику до службової особи слідчого, прокурора або судді на визначений нею час;

2)Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3)Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Зазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваної ОСОБА_6 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали. Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також можливість обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1