н/п 1-кс/640/9/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, громадянки України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, -
встановив :
25.07.2016 старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в середині травня 2014 року (більш точна дата слідством не встановлена) ОСОБА_4 працювала у кіоску-магазині, розташованому на виїзді з м. Слов`янська до м. Харкова на трасі «Харків Ростов-на-Дону» на так званій ділянці «БЗС» («Бензозаправна станція»).
Серед дня до зазначеного магазину зайшов невстановлений чоловік та ОСОБА_4 про те, що вона може інформувати представників самопроголошеної «Донецької народної республіки» щодо пересування по трасі «Харків Ростов-на-Дону» військової техніки Збройних Сил та Національної гвардії України, після чого надав ОСОБА_4 номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належав самопроголошеному меру м. Слов`янська, ОСОБА_6 .
З метою вчинення злочину, в період з 15 по 17 травня 2014 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, спрямованих на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи зі злочинним умислом, використовуючи свій мобільний телефон, номер НОМЕР_2 , повідомляла самопроголошеного мера м. Слов`янська ОСОБА_6 на його вищезазначений номер про пересування військ Національної гвардії України.
Так, 15.05.2014 ОСОБА_4 здійснила наступні дзвінки: о 07:49:30 тривалістю 01 хв. 13 сек.; о 08:14:34 тривалістю 52 сек.; о 10:00:55 тривалістю 53 сек.; о 10:14:20 тривалістю 35 сек.; о 11:07:34 тривалістю 39 сек., в ході яких повідомила ОСОБА_6 щодо пересування української військової техніки в зоні антитерористичної операції.
Після цього, продовжуючи свої протиправні, злочинні умисні дії 16.05.2014 вона здійснила аналогічні дзвінки ОСОБА_6 о 10:35:02 тривалістю 02 хв. 51 сек.; о 11:54:36 тривалістю 01 хв. 00 сек.; о 13:05:46 тривалістю 53 сек.; о 15:14:44 тривалістю 02 хв. 53 сек.; о 16:35:17 тривалістю 48 сек.; о 19:25:44 тривалістю 02 хв. 01 сек., а також 17.05.2014р. о 10:28:08 тривалістю 00:52 сек.
Таким чином, за викладених вище обставин у зазначений час ОСОБА_4 , діючи умисно, в інтересах представників самопроголошеної «Донецької народної республіки», вчинила дії, направлені на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
22.07.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 110 КК України.
28.07.2014 прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у провадженні, укладено з ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, після чого в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування та ОСОБА_4 ознайомилась з матеріалами провадження.
02.12.2014 суддею Київського районного суду відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернуто обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування та з`ясування місцезнаходження обвинуваченої у зв`язку з тим, що обвинувачена в судове засідання не з`явилась та згоди на затвердження угоди не надавала.
28.12.2014 дане кримінальне провадження надійшло до слідчого відділу Управління, ОСОБА_4 оголошено в розшук, а досудове розслідування у провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України обґрунтовується доказами, наданими до суду.
Згідно з рапортами щодо здійснення розшуку підозрюваної № 70/2-2073 від 01.02.2016 та № 70/2-6879 від 28.02.2016 ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування на території Російської Федерації (ймовірно у своєї дочки ОСОБА_7 в м. Москві).
Те, що ОСОБА_4 не з`являлась у судові засідання в період з 08 серпня 2014 року, у матеріалах містяться відомості щодо її умисного перебування на території Російської Федерації з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням того, що в силу вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 неможливе, вказує на наявність підстав для тримання підозрюваної під вартою.
Орган досудового розслідування зазначає, що точне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 в даний час невідоме, свідчить про наявність об`єктивних підстав для її затримання з метою приводу, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, а також ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані документи, якими слідчий обґрунтовує клопотання, приходить до наступного.
На виконання вимог ст. 188 КПК України, одночасно з поданням даного клопотання до Київського районного суду м. Харкова 25.07.2016 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області майор юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Відповідно до ч.2 ст.189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно п.2.ч.3.ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного у ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.
Таким чином, 25.01.2017 сплив строк дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Проте, станом на 25.01.2017 і до теперішнього часу підозрювана ОСОБА_8 до Київського районного суду м. Харкова для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неї не з`явилася, слідчим, прокурором доставлена не була.
Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 втратила законної сили та старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_3 не виконана, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , що надійшло до Київського районного суду м. Харкова 25.07.2016, підлягає залишенню без розгляду.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-190, ст.177, 309, 369-372 КПК України, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1