Справа №127/7851/16-к
Провадження №1-кп/127/812/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2015 р. за № 0004482, 07.04.2016 р. за № 0002621, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.04.2001 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 17, 42, 44, 45 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

27.05.2003 р. Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому на праві власності майна;

15.06.2004 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому на праві власності майна;

12.03.2010 р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186; ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого в цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07.07.2015 р. біля 21.00 год. ОСОБА_7 , проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , помітив відчинене вікно до квартири АДРЕСА_3 у зазначеному будинку. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до вищевказаного вікна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник до приміщення квартири через незачинене вікно. Однак, закінчити реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 не зміг, оскільки був помічений власницею даного будинку ОСОБА_9 , яка зайшла до кімнати.

Усвідомлюючи, що його дії являються відкритими та очевидними для ОСОБА_9 , не реагуючи на її зауваження та прохання покинути приміщення квартири, ОСОБА_7 , підбурюваний жагою до незаконної наживи, діючи відкрито, продовжив свої злочинні дії.

Зокрема, в одній з кімнат ОСОБА_7 на тумбочці виявив телевізор марки «Джінліпу» вартістю відповідно до висновку експерта № 791 від 08.09.2015 р. 576 грн.; з шафи дістав жіночу шкіряну куртку вартістю відповідно до висновку експерта № 791 від 08.09.2015 р. 15,50 грн. Вказану куртку ОСОБА_7 поклав на ліжко біля телевізора. В подальшому на тумбочці ОСОБА_7 знайшов мобільний телефон марки «Соні-Еріксон», який помістив до поліетиленового пакету, знайденого на кухні вказаної квартири. Також, перебуваючи в приміщенні кухні, до зазначеного пакету ОСОБА_7 помістив 9 керамічних тарілок для першої страви вартістю відповідно до висновку експерта № 791 від 08.09.2015 р. 143,31 грн. та 8 керамічних тарілок для другої страви вартістю відповідно до висновку експерта № 791 від 08.09.2015 р. 127,39 грн., а також продукти харчування.

Однак, вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки до приміщення квартири зайшли працівники Державної служби охорони, які затримали його на місці події.

Крім того, 03.01.2016 р. біля 16.00 год. в приміщенні квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , вчинили розбійний напад на останнього.

Зокрема, під час спільного вживання спиртних напоїв, біля 16.00 год. 03.01.2016 р. в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 дістав свій мобільний телефон, подивився на час і поклав його до внутрішньої кишені куртки. Після цього ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сказав ОСОБА_10 , щоб той віддав йому мобільний телефон. Отримавши незгоду на передачу мобільного телефону, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, рукою схопив ОСОБА_10 за шию та почав душити. ОСОБА_10 намагався чинити опір, в ході якого впав на підлогу. ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою подолання опору потерпілого, коліном натиснув на шию ОСОБА_10 , тим самим придушуючи і притискаючи його до підлоги, та рукою став наносити йому удари в різні ділянки голови. В цей час ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_10 і почав наносити йому удари ногами в різні частини тулуба, після чого дістав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Престіжо» вартістю відповідно до висновку експерта № 91 від 29.01.2016 р. 1599,92 грн.

Згідно з висновком експерта № 3 від 04.01.2016 р. у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: синці та садно на голові, синці та садно на шиї, крововилив під кон`юктиву правого ока, крововиливи та садна на слизовій оболонці нижньої губи; які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо, 03.01.2016 р.

Таким чином, відкрито заволодівши мобільним телефоном, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1599,92 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та суду пояснив, що влітку 2015 року він домовився зі знайомою, що прийде до неї. Він прийшов, деякий час вони були разом, а потім вона кудись пішла, а він залишився у квартирі. В подальшому його затримали працівники міліції. Речі, які були складені, йому не належать і він їх не чіпав: вказані речі зібрала його знайома.

В січні 2016 року він з братом та знайомою пішли на її запрошення до неї додому, де вони вживали спиртні напої. З ними був потерпілий, який в ході розпивання алкоголю почав до нього образливо висловлюватись і між ними виникла суперечка. Після закінчення суперечки він з братом пішов додому. Наміру на заволодіння майном потерпілого у них не було.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду пояснив, що в січні 2016 року він з братом, потерпілим та дівчиною на запрошення останньої пішли до неї додому, де вони вживали спиртні напої. В ході розпивання алкоголю між братом та потерпілим виникла сварка у зв`язку з образливим висловлюванням потерпілого. Майно потерпілого вони не забирали, яким чином, карточки потерпілого опинились у підвалі пояснити не може.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він зустрів ОСОБА_11 біля будинку ОСОБА_12 : вони заговорили з Миленькою, оскільки до цього були знайомі. Потім вони пішли до ОСОБА_12 додому, де розпивали алкоголь. Він дістав з кишені мобільний телефон, щоб подивитись, котра година і ОСОБА_11 почали просити в нього мобільний телефон. Прохання передати йому телефон висловлював ОСОБА_13 , але він відмовлявся його дати, оскільки розумів, що в нього телефон відберуть. Після цього ОСОБА_13 почав його душити, взяв зі столу виделку та приставив її йому до горла. Він з метою захисту теж взяв виделку, після чого ОСОБА_13 взяв ножа, але ОСОБА_12 почала кричати та позабирала у них виделки і ніж. ОСОБА_13 продовжував його душити, а ОСОБА_14 збив його з ніг та почав бити ногами, при цьому ОСОБА_13 коліном прижав його шию до підлоги. Потім ОСОБА_14 дістав з кишені його мобільний телефон і ОСОБА_11 вийшли з квартири. Він вийшов за ними і спустився на майданчик, де чекав на ОСОБА_11 . Коли вони повернулись, конфлікт продовжився, оскільки вони не хотіли повернути йому майно.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що по лінії «102» надійшов виклик на вул. Некрасова в м. Вінниці. По приїзду вони виявили молоду жінку, яка сказала, що в будинку є хтось сторонній. Вони виявили, що вікно на кухні було відчинене, тому вони зайшли до помешкання і за перегородкою виявили ОСОБА_16 , в кімнаті лежала стара жінка, яка жестами вказувала на нього. В кухні вони виявили в пакетах складені речі. Обвинувачений говорив, що познайомився з дочкою старої жінки, але молода жінка це заперечувала.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він затримував ОСОБА_16 під час вчинення ним злочину: надійшов виклик по лінії «102» на вул. Некрасова в м. Вінниці. Коли вони приїхали вікно в кухню було відчиненим і хтось ходив по квартирі з ліхтариком. Всередині вони виявили обвинуваченого і в кімнаті на ліжку стару жінку. Також на кухні було виявлено складені речі.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з ОСОБА_19 відпочивала і коли вони прийшли додому до останньої, у вікно вони побачили, що світло вимкнуте, але хтось ходив з ліхтариком. Мати ОСОБА_19 інвалід і не ходяча, тому ОСОБА_19 викликала міліцію. Вони виявили, що в кухні було відчинене вікно. В подальшому працівники міліції вивели з помешкання ОСОБА_20 .

Судом також було досліджено й інші докази, зібрані у справі, клопотання про дослідження яких було заявлене сторонами кримінального провадження, а саме:

-протокол огляду місця події від 03.01.2016 р., відповідно до якого оглянуто квартиру АДРЕСА_4 , зафіксовано обстановку в ній, виявлено та вилучено сліди пальців рук;

-висновок експерта № 3 від 04.01.2016 р., згідно з яким у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: синці та садно на голові, синці та садно на шиї, крововилив під кон`юктиву правого ока, крововиливи та садна на слизовій оболонці нижньої губи; які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо, 03.01.2016 р.;

-протокол огляду місця події від 04.01.2016 р., відповідно до якого оглянуто приміщення під`їзду № 2 та підвальне приміщення в будинку АДРЕСА_3 , в ході якого в підвальному приміщенні виявлено та вилучено пластику дисконтну картку, паперову візитну картку, пластикову банківську картку, сліди пальців рук;

-висновок експерта № 13-д від 13.01.2016 р., згідно з яким слід руки розмірами 20х30 см, вилучені за фактом пограбування ОСОБА_10 , залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_8 , слід руки розмірами 16х18 см залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_21 , а слід руки розмірами 10х15 см залишений не ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а іншою особою;

-висновок експерта № 91 від 29.01.2016 р., відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Престіжіо» з урахуванням зносу станом на 03.01.2016 р. могла складати 1599,92 грн.;

-лист за підписом керуючого відділенням ОСОБА_22 , згідно з яким ОСОБА_7 є клієнтом даного ломбарду, предметом застави був мобільний телефон марки «Престіжіо»;

-протокол проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_21 розповіла та показала на місці, яким чином відбулось заволодіння майном ОСОБА_10 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 р., згідно з яким ОСОБА_10 розповів та показав на місці, яким чином відбулось заволодіння його майном;

-протокол огляду місця події від 07.07.2015 р., відповідно до якого оглянуто квартиру АДРЕСА_5 , зафіксовано обстановку в ній, виявлено телевізор марки «Джінліпу», жіночу шкіряну куртку, мобільний телефон марки «Соні-Еріксон», пакет з керамічними тарілками для першої та другої страви, а також продуктами харчування;

-висновок експерта № 791 від 08.09.2015 р., відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу станом на 08.07.2015 р. могла становити: телевізора «Джінліпу» 576 грн., жіночої шкіряної куртки 15,50 грн., 9 керамічних тарілок для першої страви 143,31 грн., 8 керамічних тарілок для другої страви 127,39 грн.;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2015 р., згідно з яким ОСОБА_23 впізнала особу на фото № 3 ОСОБА_7 .

Аналізуючи показання обвинувачених, потерпілого, свідків, надані сторонами кримінального провадження докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2015 р. біля 21.00 год. ОСОБА_7 було затримано в квартирі АДРЕСА_5 . Під час проведення огляду вказаної квартири на кухні було виявлено у пакеті складені речі. Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він познайомився з дівчиною, яка проживала у даному будинку і вона дозволила йому залишитись у неї на ніч. Свою причетність до складання речей обвинувачений в судовому засіданні заперечив. Разом з тим, суд враховує, що свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні повідомила, що вона з ОСОБА_23 відпочивала на природі протягом дня і додому вони повернулись у вечірній час. Таким чином, свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні зазначила, що можливості спілкування з ОСОБА_23 до повернення додому у ОСОБА_7 з останньою не було. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не зміг повідомити, чому він користувався ліхтариком, перебуваючи у вказаному помешканні.

Версія обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до вчинення даного злочину, на думку суду, спростовується і показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 працівників поліції які виїхали на виклик ОСОБА_23 у зв`язку з проникненням до її помешкання невідомої особи.

За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено наявність в ОСОБА_7 умислу на заволодіння чужим майном з проникненням до помешкання. Суд також враховує, що на час перебування ОСОБА_7 у вищевказаному помешканні він був викритий ОСОБА_9 . Також суд, враховує роз`яснення, надані в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно з якими дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
З огляду на викладене суд вважає, що дії ОСОБА_7 за фактом спроби заволодіння майном 07.07.2015 р. з квартири АДРЕСА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно, а також з проникненням у житло.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні своєї присутності та вживання алкогольних напоїв у квартирі ОСОБА_21 03.01.2016 р. спільно з потерпілим ОСОБА_10 не заперечували. Однак заперечили свою причетність до заволодіння його майном. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що конфлікт між ним та потерпілим виник внаслідок образливого висловлювання потерпілого на його (обвинуваченого) адресу. Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтримав показання свого брата обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підтвердження винуватості обвинувачених у вчиненні даного злочину стороною обвинувачення надано суду протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_21 .

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису даної слідчої дії останній було проведено з метою уточнення відомостей про обставини вчинення злочину на підставі показань свідка ОСОБА_21 , однак суд враховує, що даний свідок в судовому засіданні допитаний не був у зв`язку з її смертю. В ході ж проведення слідчого експерименту, як слідує з відеозапису даної слідчої дії, здійснювалась перевірка її показань, про що стороною захисту було зазначено в судових дебатах.

Згідно з ч. 2 ст. 23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи, що свідок ОСОБА_21 безпосередньо в судовому засіданні допитана не була, відомостей про здійснення її допиту в порядку ст. 225 КПК України суду надано не було, суд приходить до переконання, що протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_21 та відеозапис даної слідчої дії не можуть бути взяті судом до уваги на підтвердження винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Суд враховує, що потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показання обвинувачених щодо їх непричетності до вчинення інкримінованого їм злочину спростував, надавши чіткі та послідовні показання стосовно обставин спричинення йому тілесних ушкоджень. Вказані показання потерпілого також підтверджуються і відомостями, отриманими внаслідок проведення з потерпілим слідчого експерименту. Крім того, в ході проведення 04.01.2016 р. огляду місця події в підвальному приміщенні, розташованому в під`їзді № 2 будинку № 2 по вул. Артема в м. Вінниці, виявлено та вилучено пластику дисконтну картку, паперову візитну картку, пластикову банківську картку, сліди пальців рук. Згідно з висновком проведеного у справі криміналістичного дослідження від 13.01.2016 р. слід руки розмірами 20х30 см (картка Євроаптека), вилучений за фактом пограбування ОСОБА_10 , залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи свою причетність до заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , не зміг обґрунтовано заперечити дану обставину. Крім того, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що виявлені у підвальному приміщенні картки знаходились у чохлі мобільного телефону. Також суд враховує, що згідно з листом з ломбарду ОСОБА_7 є клієнтом даного ломбарду, предметом застави був мобільний телефон марки «Престіжіо». Саме вказаний мобільний телефон, як випливає з наданих суду матеріалів кримінального провадження, було викрадено у потерпілого ОСОБА_10 .

Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні факту наявності конфлікту з потерпілим ОСОБА_10 не заперечував, повідомивши, що даний конфлікт і подальше застосування насильства до потерпілого було зумовлене образливим висловлюванням потерпілого до нього. Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтвердив дану обставину. Однак, потерпілий в судовому засіданні, не заперечуючи наявності даного конфлікту, повідомив, що він розпочався саме у зв`язку з висловленням обвинуваченим ОСОБА_7 вимоги передати мобільний телефон і в подальшому застосуванням обвинуваченим ОСОБА_7 до нього насильства саме з метою заволодіння даним мобільним телефоном. Потерпілий в судовому засіданні також повідомив, що обвинувачений ОСОБА_7 здушував його за шию, а в подальшому прижав його шию ногою до підлоги. Вказані показання потерпілого узгоджуються з відомостями, отриманими в ході проведення з ним слідчого експерименту, а також висновком проведеної у справі судово-медичної експертизи, згідно з яким у ОСОБА_10 мали місце синці та садно на голові, синці та садно на шиї, крововилив під кон`юктиву правого ока, крововиливи та садна на слизовій оболонці нижньої губи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що до потерпілого ОСОБА_10 було застосовано саме насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я в момент вчинення.

Крім того, в п. 24 вказаної Постанови Верховним Судом України надано роз`яснення, відповідно до яких злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
Таким чином, зважаючи на ту обставину, що обвинувачені при заволодінні майном потерпілого діяли узгоджено, кожен з них безпосередньо виконував діяння, що частково охоплюється складом розбою, суд приходить до переконання, що в даному випадку в судовому засіданні було підтверджено наявність у обвинувачених спільного умислу на вчинення нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном. У зв`язку з цим посилання сторони захисту на ексцес виконання в ОСОБА_8 суд оцінює критично.
З огляду на викладене суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за фактом заволодіння 03.01.2016 р. майном ОСОБА_10 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України є особою, раніше не судимою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак вчинив тяжкий злочин, у вчиненому не розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак вчинив тяжкі злочини в період не знятої і не погашеної судимості, у вчиненому не розкаявся.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, осіб обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують їх покарання, думки потерпілого щодо покарання, яке необхідно призначити обвинуваченим, суд вважає, що виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого він просив стягнути з обвинувачених на його користь 1600 грн. матеріальної шкоди та 15 тис. грн. моральної шкоди.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона в даному випадку потерпілий зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно з висновком проведеної у справі судово-товарознавчої експертизи вартість викраденого у потерпілого мобільного телефону на час вчинення злочину становила 1599,92 грн., а тому позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню в цій частині.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги роз`яснення, надані в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

Аналізуючи доводи потерпілого, викладені у позовній заяві, суд враховує, що останнім відповідно до ст. 60 ЦПК України, за правилами якої здійснюється розгляд цивільного позову, не мотивовано, з чого він виходив оцінюючи завдану йому моральну шкоду в розмірі 15 тис. грн. Разом з тим, суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого, ступінь винуватості обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, вимоги розумності та справедливості, а тому вважає, що заявлені потерпілим позовні вимоги в частині відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було проведено ряд криміналістичних досліджень, витрати за проведення яких відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання рахувати з 27.02.2016 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк перебування ОСОБА_8 під вартою з 27.02.2016 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою, але не довше ніж до 20.02.2017 р.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186; ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання рахувати з 19.05.2016 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 19.05.2016 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою, але не довше ніж до 20.02.2017 р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_24 на користь ОСОБА_10 1599 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 92 коп. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в рівних частинах на користь держави 767 (сімсот шістдесят сім) грн. 70 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 675 (шістсот сімдесят п`ять) грн. 18 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень.

Речові докази, що передані на зберігання ОСОБА_9 , залишити останній.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: