Номер провадження: 11-кп/785/552/17
Номер справи місцевого суду: 491/406/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 03.02.2017 року, за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за №0000041 від 29.01.2013 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимий:

- 22.12.2011 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.1, ст.15, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, 70, КК України до 3 років позбавлення волі , на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання і іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

засуджений:

- за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70,102 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71,102 КК України, до призначеного покарання, частково приєднане покарання призначеного вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 22.12.2011 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:
Зазначеним вироком ОСОБА_8 засуджений за те, що 01.10.2012 року, близько 01:00 год., знаходячись біля житлового багатоповерхового будинку за адресою АДРЕСА_2 , через незамкнені двері проник в салон автомобіля марки ЗАЗ-1105, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 282 грн. 60 коп.
Крім того, в ніч на 05.11.2012 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 , знаходячись в диско барі «Біла Лелека», за адресою м. Ананьїв, вул. Незалежності, 18, Одеської області, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_11 таємно викрав майно останнього на загальну суму 1859 грн. 15 коп.
Крім того, в ніч на 08.01.2013 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_12 , розташоване за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно останнього на загальну суму 323 грн. 70 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи встановлені судом обставини, доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити, призначити йому більш м`яке покарання, в межах санкції ст. 185 ч.ч.2,3 КК України, та застосувати відносно нього ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши його від відбування покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції не встановив всі обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, що він вину визнав та відшкодував шкоду потерпілим, а також не дав належної оцінки даним про його особу, зокрема, що злочини були скоєнні у неповнолітньому віці, він виховувався в неповній сім`ї, проживав з батьком, мати ніякої участі у його утриманні та виховуванні не приймала.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду, зазначити у мотивувальній частині вироку, що суд застосовує до ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до санкції ст. 185 ч. 3 КК України та виключити із резолютивної частини вироку слова «з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу», посилаючись на те, що суд безпідставно в мотивувальній частині вироку не зазначив мотивування покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, а також в порушення вимог ч. 2 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України, у резолютивній частині вироку зазначив про поміщенням ОСОБА_8 для відбування покарання до кримінально-виконавчої установи закритого типу, оскільки це питання вирішують органи виконання кримінальних покарань та пробації.

Заслухавши доповідача прокурора, який підтримав апеляційну скаргу тільки в частині виключення із резолютивної частини вироку вказівки «з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу», та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та не заперечував проти уточненої апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що уточнена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2.3 ст.185, КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно,поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений та прокурор не оспорюють доведеність вини і кваліфікацію дій обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчинених злочинів та особу винного..

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою особою та відшкодування завданого збитку.

Згідно вимог ст. 67 КК України суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65,66 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ст. 185 ч.ч. 2,3 КК України, та призначив обвинуваченому покарання у нижчої межі передбаченої санкціями ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України, а також вимог ст. 71 КК України, суд першої інстанції призначив обвинуваченому остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить призначити покарання у межах санкції ст. 185 ч.ч.2,3 КК України, тобто висновок суду щодо покарання у вигляді позбавлення волі та розміру призначеного покарання ОСОБА_8 не оскаржує.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також всіх дані про його особу, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинуваченого, в тому числі обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, так як покарання призначено судом першої інстанції у вигляді реального відбування у місцях позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження ним нових злочинів, який на шлях виправлення не став, оскільки раніше був судимий за скоєння аналогічних злочинів.

Апеляційний суд вважає необхідним задовольнити уточнену апеляційну скаргу прокурора та виключити з резолютивної частини вироку вказівку «з поміщенням ОСОБА_8 до кримінально-виконавчої установи закритого типу», оскільки це питання, згідно ч. 2 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України, вирішують органи виконання кримінальних покарань та пробації.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а, уточнена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскільки в апеляційній скарзі зазначені передбачені для цього підстави, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.408 ч.1 КПК України, вироку суду підлягає зміні в частині виключення вказівки «з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу».

Керуючись ст.ст.376 ч.3, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 03.02.2017 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.ч.2,3 ст.185, 70, 71, 102 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку « з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу».

В іншій частині вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 03.02.2017 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили, засудженим з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошений 18.08.2017 року, 15:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2