Справа № 539/1590/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000808 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новаки Лубенського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.11.1978 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.117, ч.2 ст.141, ст. 118, ч.1 ст.142, 42 КК СССР - до 6 років позбавлення волі;

23.01.1985 року Лубенським міським судом Полтавської області - за ч.2 ст. 117, ч.2 ст. 118, 42 КК СССР - до 8 років позбавлення волі;

19.02.1993 року Лубенським міським судом Полтавської області - за ч.2ст.117, ч.2 ст. 118, ч.3 ст.222, 42 КК України - до 9 років позбавлення волі;

05.09.2003 року Лубенським міським судом Полтавської області - за ч.1 ст.122 КК України - до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

12.03.2004 року Лубенським міським судом Полтавської області - за ч. 1 ст. 115 КК України - до 9 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік з кінцевим строком 10 років позбавлення волі;

13.06.2014 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області - за ч.1 ст.121 КК України - до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

звільнений від відбування покарання умовно-достроково ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2017 року на 1 рік 9 місяців 12 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
03.06.2017 року ОСОБА_4 проводячи дозвілля в парку імені Донченка по вул. Садовій в м.Лубнах Полтавської області, в компанії групи знайомих людей, серед яких була присутня також ОСОБА_5 , помітив поряд з ними на землі мобільний телефон "Nomi J 182". Розуміючи, що вказаний мобільний телефон належить одному з присутніх в їх компанії людей, вирішив даний телефон таємно викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон "Nomi J 182" вартістю 238 грн. та залишив місце вчинення злочину. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_5 , якій належав викрадений мобільний телефон, матеріальну шкоду на суму 238 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, оскільки він, будучи засудженим за ч.2 ст.141, ч.1 ст.142 КК України (в ред.1960 р), знов вчинив крадіжку чужого майна.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 03.06.2017 року він в парку ім.Донченка в м.Лубнах відпочивав з знайомими, серед яких була ОСОБА_5 .. В цей час він побачив телефон, який знаходився на землі. Розуміючи, що телефон належить комусь із присутніх знайомих, вирішив його таємно викрасти, після чого з землі підняв телефон і поклав його до кишені. Викрадений телефон продав за 150 грн 00 коп. Наступного дня дізнався, що телефон належав ОСОБА_5 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , за вищевикладених обставин, прокурор та потерпіла також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 сприяв розкриттю злочинів на стадії досудового розслідування та щиро кається в скоєному, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочину.

Враховуючи суть та тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, ніде не працює, раніше неодноразово судимий, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що до ОСОБА_4 було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а новий злочин вчинено протягом невідбутої частини покарання, остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ст.71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.81, ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.06.2014 року і визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді двох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши його під варту з зали суду.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон "Nomi J 182", який знаходиться у ОСОБА_5 на відповідальному зберіганні залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1