Справа № 734/217/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/707/2017
Категорія - ч. 2 ст. 286 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

їх представника адвоката ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_11

прокурора ОСОБА_12

Розглянула в судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою освітою, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 2700 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та 150 000 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий союз» м. Києва на користь потерпілого ОСОБА_9 76 954 грн. 53 коп. матеріальної шкоди та 8 700 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий союз» м. Києва на користь потерпілої ОСОБА_8 8 700 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 7 923 грн. 60 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 16 вересня 2016 року о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos TF69Y», р.н. НОМЕР_1 , під час руху по автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі зі сторони м. Чернігова у напрямку м. Києва, на 104 км +500 м вказаної дороги, на порушення п. 2.3 б Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну. Під час виявлення перешкоди для руху у вигляді автомобіля «Volkswagen Ttransporter», р.н. НОМЕР_2 , який лівими колесами стояв на проїжджій частині, а правими на узбіччі, та пішохода ОСОБА_13 , який знаходився біля водійських дверей автомобіля, на порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_13 , через що останній одержав політравму у виді: закритої черепно-мозкової травми синця, садна обличчя, крововиливів в шкірно-м`язові ділянки голови, субарахноїдальні крововиливи; закритої травми грудної клітки, живота та тазу - крововиливи в корені легень, брижу кишківника, печінку, навколо ниркову клітковину, переломів кісток тазу з масивними крововиливами в м`які тканини; переломів лівих малогомілкової та великогомілкової кісток та правої стегнової кістки з масивними крововиливами в м`яких тканинах; множинні синці, садна кінцівок, тулуба та рану правого плеча, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 814 від 15 жовтня 2016 року в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_13 , який помер цього ж дня в Козелецькій центральній районній лікарні Чернігівської області.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 2.3 б і 12.3 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити, через надмірну суворість та невідповідність особі винного. Зменшити суму моральної шкоди на користь ОСОБА_9 до 140 000 грн.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 повністю визнав свою провину та щиро розкаявся, має на утриманні батьків непрацездатного віку, за цей час багаторазово пожалкував про вчинене, просив вибачення, злочин вчинив з необережності, в тверезому стані, частково відшкодував шкоду в розмірі 10 тисяч гривень, під час досудового розслідування захворів на тяжку психічну хворобу зі змінами особистості, а тому його ув`язнення не служитиме меті покарання. З урахуванням усіх пом`якшуючих обставин обвинувачений заслуговує на застосування ст. 75 КК України за звільнення від відбування основного покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд взагалі не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 частково погасив моральну шкоду потерпілому ОСОБА_9 в сумі 10 000 грн., що підтвердив сам потерпілий, та про що в матеріалах кримінального провадження наявна розписка, а тому повинен був зменшити розмір моральної шкоди на 10 тис. грн.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» просить вирок суду змінити, зменшити розмір матеріальної шкоди, стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_9 , аргументуючи тим, що суд застосував матеріальний закон, який не підлягав застосуванню через що стягнув на користь потерпілого ОСОБА_9 більшу суму відшкодування матеріальної шкоди, ніж передбачено законом.

Відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, здійснюється страховою компанією у відповідності з нормами статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». П. 27.3 цього Закону визначено, що загальний розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку та не може його перевищувати.

Звертає увагу на те, що представником страховика був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та встановлений розмір матеріального збитку, який складає 36801 грн. 88 коп. з ПДВ. За вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на 6 133 грн. 65 коп. Сума витрат на поховання не повинна була перевищувати 17 400 грн., тоді як суд стягнув 76 954 грн.53коп.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 , який просив про пом`якшення покарання шляхом застосування ст. 75 КК України до основного покарання та про зменшення на 10 тис. грн. суми моральної шкоди, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу захисника про пом`якшення покарання та просив вибачення у потерпілих, запевняючи у відшкодуванні завданої шкоди на майбутнє, представника цивільного відповідача ОСОБА_11 , яка просила про задоволення її апеляційної скарги та зменшення суми матеріальної шкоди, стягнутої із страхової компанії, прокурора ОСОБА_12 , який заперечував проти апеляційних скарг та просив про залишення вироку суду без змін, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх представника адвоката ОСОБА_10 , які вважали покарання м`яким, а обвинуваченого таким, що нехтував Правилами дорожнього руху, що й призвело до загибелі їхнього сина, рішення щодо розміру матеріальної та моральної шкоди правильним, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги задовольнити частково, вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, які призвели до наїзду та смертельного травмування потерпілого ОСОБА_13 , відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним під час судового засідання доказам і в апеляційних скаргах не оспорюються, у зв`язку з чим колегією суддів не переглядаються.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обираючи вид та строк покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережних злочинів, обставини справи, визнання провини обвинуваченим, його каяття, наявність на утриманні батьків непрацездатного віку, задовільні характеристики за місцем проживання і призначив покарання у межах, наближених до мінімальної санкції статті.

Прохання в апеляційній скарзі захисника про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не може бути задоволене, з урахуванням думки потерпілих у даному кримінальному провадженні, які втратили 21 річного сина і вважають обвинуваченого легковажним, який не може виправитися без застосування до нього покарання.

Згідно повідомлення начальника Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві обвинувачений протягом 2016 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за ч.1 ст. 130 КупАП, двічі за вчинення дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП ( а. п. 229), проте висновків не зробив і знову порушив Правила дорожнього руху, які призвели до загибелі молодої людини, сина потерпілих.

Консультативний висновок Київського міського психоневрологічного диспансеру, одержаний після ухвалення вироку про виявлення у обвинуваченого захворювання та постановку його на диспансерний нагляд з метою надання лікування ( а. п. 272), не знижує суспільної небезпечності ОСОБА_6 як особистості, яка не може додержуватися встановлених норм та правил, не виключає його відповідальності за вчинене ним суспільно-небезпечне діяння, оскільки відсутні відомості, що виявлена у нього хвороба перешкоджає відбуванню покарання в місцях позбавлення волі.

Усі позитивні данні про особу обвинуваченого, його сімейне становище, наявність батьків похилого віку, а також позиція потерпілих, неодноразове притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за нехтування правилами безпеки руху, були враховані районним судом при визначенні основного строку покарання та додаткового.

Санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, тоді як суд призначив покарання у виді 4 років позбавлення волі у межах, наближених до мінімальної санкції статті.

Характеризуючи данні про особу обвинуваченого, обставини злочину та його наслідки, не дозволяють апеляційному суду застосувати положення ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки таке рішення суперечитиме загальним засадам призначення покарання та його принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим, вирок суду підлягає скасуванню в частині вирішення цивільного позову через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. Рішення суду щодо цивільного позову повинно бути вмотивованим.

На порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку відсутня аргументація, а також норми права за якими відхилені доводи цивільного відповідача, відсутнє рішення про задоволення цивільного позову потерпілих Погорєлових частково, про 10 тис. гр., переданих обвинуваченим потерпілому до ухвалення судового рішення.

За позовною заявою ( а. п. 73-76) потерпілі просили стягнути з обвинуваченого по 250 тисяч. грн., моральної шкоди кожному, тоді як суд стягнув по 150 тис. грн., не прийнявши рішення про відмову решті частині позову або ж про задоволення позовних вимог частково, виходячи з принципів та підстав визначення розміру моральної шкоди.

Якщо у кримінальному провадженні притягнута страхова організація в якості цивільного відповідача, то суд повинен був послатися на норми Закону України « Про страхування», інші нормативні акти, які регулюють виплату та розмір страхового відшкодування, чого не зробив, внаслідок чого прийняв рішення, яке не відповідає нормам цивільного права та кримінально-процесуального закону.

При цьому апеляційний суд позбавлений можливості виправити помилки суду першої інстанції шляхом зміни судового рішення, оскільки за правилами цивільного законодавства та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума матеріальної шкоди понад страхове відшкодування, відшкодовується безпосереднім володільцем транспортного засобу, з вини якого заподіяна така шкода.

Передані обвинуваченим до ухвалення вироку 10 тис. гривень, належало зарахувати в рахунок сплати моральної шкоди, оскільки в розписці потерпілого ОСОБА_9 про це зазначено, що названа сума ним одержана саме за таким призначенням, чого суд не зробив, стягнувши по 150 тис. грн.. обом потерпілим.

Таким чином, вирок суду в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з підстав передбачених ч.1 ст. 412 КПК України, з призначенням нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 та апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства

В решті вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення. На неї можуть бути подані касаційні скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16