Провадження №1-кп/523/255/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017

27 березня 2017 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004687 від 18.07.2016 року,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунича, Республіки Молдови, громадянина Республіка Молдова, раніше неодноразово судимого: 28.07.1999 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 194, ч. 2 ст. 229-6, ч. 1 ст. 42 КК України до покарання у вигляді 4 років та 6 місяців позбавлення волі; 19.12.2003 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 358, ч.3 ст. 309, ч. 2 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 08.08.2007 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років та 6 місяців позбавлення волі; 04.05.2012 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі; 23.09.2015 р. Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.04.2016 р. за відбуттям строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , який раніше неодноразово був судимий, в останнє 23 вересня 2015 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.04.2016 р. за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах: 18 липня 2016 року приблизно о 05:00 годині, маючи намір на таємне викрадення майна, обвинувачений підійшов до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , відкрив вхідні двері воріт, які були не зачинені та пройшов до подвір`я вищевказаного будинку. Після чого, підійшовши до вхідних дверей будинку скориставшись тим, що вони не були зачиненні на замок, зайшов до прихожої де зі столу таємно викрав: мобільний телефон «Самсунг», вартість якого складає 2500 гривень; ноутбук «Самсунг», вартість якого складає 3000 гривень; рюкзак дитячий синього кольору з написом «Adidas», вартість якого складає 100 гривень; дитячу подушку, вартість якої складає 50 гривень; бейсболку дитячу білого кольору, вартість якої складає 100 гривень; шорти дитячі, вартість яких складає 50 гривень; дитячу підзорну трубу, вартість якої складає 100 гривень; зарядний пристрій від телефону, вартість якого складає 100 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло не визнав, та пояснив, що не вчиняв даного кримінального правопорушення оскільки не мав жодних мотивів для його скоєння. В судовому засіданні обвинувачений стверджує, що 17 липня 2016 року близько 23 години 00 хвилин на пляжі Лагуна в м. Одесі він познайомився з особами на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з якими почав розпивати спиртні напої. Далі, особа на ім`я ОСОБА_8 запитав у обвинуваченого чи зможе він продати ноутбук, на що останній погодився. Після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заснули, ОСОБА_5 вирішив забрати сумку в якій знаходився ноутбук та піти на радіоринок, щоб дізнатися за яку суму його можливо продати. Однак, ОСОБА_7 прокинувся та почав бігти за обвинуваченим щоб відібрати сумку з ноутбуком. ОСОБА_5 втікаючи від ОСОБА_9 застрибнув у двір ОСОБА_10 де і був затриманий господарем подвір`я з сумкою та речами які в ній знаходились і належать потерпілій.
Обвинувачений не вважає себе винуватим, просить суд перекваліфікувати злочин на ст. 198 КК України.
Окрім наведеного, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не визнаючи свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, пояснив, що він має постійне місце мешкання, має на утриманні дружину ОСОБА_11 та її неповнолітніх дітей 2001 та 2002 року народження, крім того, просив звернути увагу що в нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син.

Дійсно, в матеріалах провадження міститься характеристика квартального комітету «Зоряний» м. Вінниця про те, що до затримання обвинувачений проживав разом з ОСОБА_11 та її родиною без реєстрації, сімейні обов`язки виконував сумлінно, користувався повагою сусідів.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності, суд дійшов висновку про те, що вони прямо підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши під час судового розгляду докази, судом встановлено наступне.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом зі своєю родиною. Так, 17.07.2016 р. приблизно о 23 годині вони з сім`єю повернулись з дачі, та оскільки були стомлені, то всі речі залишили у коридорі та лягли спати. Приблизно о 06 годні ранку 18.07.2016 р. потерпіла помітила що речі дітей, ноутбук та телефон зникли, але викликати співробітників поліції вони не встигли, оскільки незабаром її чоловіку на мобільний зателефонували з поліції та розповіли що затримали обвинуваченого у якого знаходились зниклі речі. У відділку поліції, потерпіла впізнала свої речі, у тому числі телефон, з якого поліцейські подзвонили її чоловіку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 відносно події, яка відбулась 18.07.2016 р. пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в цей день, приблизно о 06 годині ранку він був на кухні, коли почув, що його голосно кличе дружина. Після того, як він вийшов у двір, то побачив незнайомого чоловіка, який почав поводити себе агресивно, тому ОСОБА_10 вимушений був його затримати та викликати поліцію. Після приїзду поліції з`ясувалось, що затриманим виявився ОСОБА_5 в сумці у якого перебували викрадені у ОСОБА_6 речі.
Свідок, ОСОБА_12 надала суду покази, аналогічні за змістом з показами ОСОБА_10 .
Покази свідка ОСОБА_13 суд до уваги не приймає, оскільки згідно його пояснень він бачив обвинуваченого приблизно о 4 годині ранку18.07.2016 р. неподалік від будинку потерпілої, але що робив ОСОБА_5 далі йому не відомо.
Свідок, ОСОБА_14 - інспектор патрульної служби в судовому засіданні пояснив, що в день події, приблизно о 06 годині ранку вони отримали від чергового виклик. Прибувши за адресою: 11-й Чорноморський провулок, буд. 14 побачили затриманого, який лежав на підлозі. У затриманого була сумка в середині якої знаходилось два мобільних телефони, ноутбук, дитячі речі та інше. Затриманого чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 разом з речами вони доставили до Хаджибеївського РВ м. Одеси.
Свідок ОСОБА_15 - інспектор патрульної служби, надав суду покази, аналогічні за змістом з показами ОСОБА_14 .
Вищезазначені пояснення свідків і потерпілої повністю спростовують твердження обвинуваченого, що викрадені речі йому дали невідомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .07.2016 р. , оскільки, згідно показів потерпілої, 17.07.2016 р. о 23 годині зниклі речі ще були на місці, а 18.07.2016 р. о 6 годині ранку ОСОБА_5 з викраденими речами було затримано у подвір`ї подружжя ОСОБА_16 .
Таким чином, аналіз досліджених судом доказів, дозволяє суду дійти висновку що до винуватості ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Цивільний позов потерпілою у кримінальному провадженні не заявлявся.

Обставин, які пом`якшують, у відповідності зі ст. 66 КК України, покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

При призначені міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість злочину, обставини справи які пом`якшують і обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого та стан його здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети, яка передбачає не тільки кару, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Обвинувачений за місцем мешкання характеризується з позитивного боку, проживає без оформлення шлюбу з ОСОБА_11 , має на утриманні її неповнолітніх дітей. Разом з тим, раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, не працював і не докладав зусиль до працевлаштування, мав дохід від випадкових заробітків.
Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характеризуючи матеріали, обставини кримінального провадження, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі з призначенням покарання в межах санкції статті.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 місяців.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з дня затримання ОСОБА_5 , тобто з 18.07.2016 року, зарахувавши в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.07.2016 р. з речових доказів, а саме: мобільного телефону марки «SAMSUNG GTS 5380» ІМЕІ НОМЕР_1 , білого кольору; ноутбука «SAMSUNG NP - R20»; зарядного пристрою до телефону; зарядного пристрою до ноутбука; дитячої підзорної труби; бейсболки білого кольору; подушки білого кольору; портативної зарядки NOMI; рюкзака дитячого синього кольору з написом «Adidas» - та вважати їх повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1