Справа № 279/5011/16-к
Номер рядка звіту 34
Номер провадження 1-кп/279/135/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2017 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радянське Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого лісником Ушомирського лісгоспу, ДП «Коростенське ЛМГ», військовозобов`язаного, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

14 вересня 2016 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_5 , в порушення вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, в якому сказано:
-Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи трактором марки « ЮМЗ-6Л», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на правах індивідуальної власності ОСОБА_9 , з причепом без реєстраційного номерного знаку, які згідно висновку експерта №3/1007 від 18.10.2016 року знаходилася в технічно справному, та працездатному стані, рухався по дорозі, яка сполучає вул. Київську та вул. Пугачівську в с. Ушомир, Коростенського району в напрямку вулиці Пугачівської.
Рухаючись на вказаному транспортному засобі зі швидкістю, яка не перевищувала дозволеної швидкості руху, на відстані близько 10 м. від містка через р.Уж на вказаній ділянці дороги, водій обвинувачений ОСОБА_5 в порушення вимог пунктів 2.3 б/,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 10.10.2001 року, в яких сказано :
-Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним,стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
-Під час обгону, випередження, об"їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
-Виявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору швидкості руху не врахував дорожню обстановку, під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу, чим створив небезпеку для учасників руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась попереду в попутному напрямку по правому краю проїзної частини.
В результаті дорожньо - транспортної події пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, а саме:
-рани лівої дуги, синця носа, рани обох гомілково ступневих суглобів,садна черевної стінки, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 289 від 19.10.2016 року та висновку судовомедичної експертизи № 307 від 20.10.2016 року - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров,я;
-переломів 2-3-4 ребер зліва, 4-5-6-9-10 ребер з права (без ушкоджень плеври), перелому внутрішньої щиколотки лівої гомілкової кістки, без зміщення уламків, які згідно висновку судово медичної експертизи № 289 від 19.10.2016 року та висновку судово медичної експертизи № 307 від 20.10.2016 року - відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;
-крайового надриву нижнього полюса селезінки, які згідно висновку судово - медичної експертизи №289 від 19.10.2016 року, та висновку судово медичної експертизи № 307 від 20.10.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б),13.1,13.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо транспортної події та її наслідками.
Своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, цивільний позов визнав частково, попросив у потерпілої вибачення та в суді дав показання про те, що дійсно 14 вересня 2016 року близько 13 години 30 хвилин він керував трактором "ЮМЗ" в с.Ушомир, біля мосту через річку Уж, відволікся на проїжджаючий поряд легковий автомобіль та переднім колесом збив потерпілу, зупинився. По дорозі їхав медавтомобіль військової частини, він зупинив його та завіз потерпілу до лікарні в с.Ушомир, але там повідомили, що необхідно везти в лікарню до м.Коростеня. На вказаному автомобілі потерпілу завезли до м.Коростеня. Під час перебування потерпілої в лікарні на лікування дочці потерпілої було надано 14 000 гривень на що вона надала розписки та оригінали фіскальних чеків. Пізніше потерпілій пропонували 15 000 гривень як компенсацію моральної шкоди, але вона відмовилась. Отримує заробітну плату в розмірі 2 800 гривень. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання про те, що 14 вересня 2016 року близько 13 години 30 хвилин вона в с.Ушомир йшла до містка, побачила, що проїхав легковий автомобіль і не чула як їхав трактор, потім відбувся удар і вона більше нічого не пам`ятає, прийшла в себе у лікарні. Ліки купували їй діти, а саме син та дочка, однак з дочкою вона в даний час не спілкується. Всі чеки за які купувались ліки вона не зберегла. Моральну шкоду пояснює перенесеними фізичними стражданнями, втратою роботи, необхідністю продовження навчання дочки.
Також потерпіла повідомила, що стала інвалідом 3-ї групи, подала заяву на отримання пенсії. Дочці залишилось навчатись трохи більше 2-х місяців. Просила суворо покарати обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.3 ст..349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Заяв про неналежні та недопустимі докази сторона захисту не надавала.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_5 молодого віку, не одружений, осіб на утриманні не має, не інвалід, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на спеціалізованих обліках не перебуває.
Вчинений ОСОБА_5 злочин є умисним тяжким злочином.
Призначаючи покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Також суд враховує обставини вчинення злочину та його наслідки, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини в повному обсязі), позицію потерпілого щодо покарання, яка наполягала на суворому покаранні, суд обирає обвинуваченому покарання, передбачене санкцією інкримінуємої статті у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його майновий, сімейний та соціальний стан, а саме його молодий вік, позитивну характеристику, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який місце ДТП не покинув, доставив потерпілу до медпрацівників, під час знаходження в лікарні надав на лікування потерпілої 14 000 гривень, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та без відбування покарання, тому, на підставі ст.75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, арешт на майно обвинуваченого не накладався, запобіжний захід не обирався, питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Вирішуючи питання про цивільний позов судом встановлено наступне.
Так ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого 20 000 гривень матеріальної шкоди та 50 000 гривень моральної шкоди.
На відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_7 надала фіскальних чеків на суму 4 934 гривні 75 копійок. В іншій частині матеріальна шкода не підтверджена, тому і стягнута бути не може.
Вирішуючи питання щодо підстав та розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди», виходячи з розміру заявлених вимог, враховуючи міркування позивача щодо того в чому саме виражається спричинена їй моральна шкода, якими саме неправомірними діями вона спричинена, міркування щодо визначення розміру шкоди та доказів на її підтвердження, бере до уваги тяжкість тілесних ушкоджень, характер та обсяг фізичних та психічних страждань позивача, характер та тривалість немайнових втрат та можливість їх відновлення, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін в її житті, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану виходячи з конкретних обставин справи. Крім того, суд бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, його матеріальний стан.
Відповідно до ст..1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, а згідно ст..1168 ч.1 ЦК, моральна шкода завдана ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово.
Безумовно, позивач понесла душевні страждання, був порушений звичайний спосіб її життя, для відновлення якого потрібні матеріальні і душевні зусилля, що призвело до вимушених змін у житті. Тому суд, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, вважає що вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково від заявленої суми відповідно до ступеню її обґрунтованості.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк на два роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до Уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти Уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з Уповноваженим органом з питань пробації.
Процесуальні витрати :
-за проведення експертиз в розмірі 1584 гривні 68 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь держави;
-витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 .
-трактор марки «ЮМЗ-6Л», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_9 .
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 4 934 гривні 75 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині в задоволенні цивільного позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Коростенського міськрайонного суду ОСОБА_1