АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/187/17 Справа № 698/677/15-к Категорія: ч. 2, 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

Потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працює згідно з цивільно-правовою угодою від 12.07.2016 року в СПОП «Відродження» м. Шпола вул. Володарського, 109, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

1) 02.04.2004 року Маловиськівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 96, ч. 3 ст. 185, ст. 304, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 08.08.2006 року постановою Петровського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2006 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від відбування покарання, не відбувши термін покарання 7 місяців 1 день;

2) 20.09.2007 року Маловиськівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 298, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 02.04.2010 року постановою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від відбування покарання, не відбувши термін покарання 1 рік 4 місяці 12 днів;

3) 06.07.2011 року Маловиськівським районним судом Кіровоградської області по ч. 2, 3, ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 190, ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 17.10.2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2014 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від відбування покарання, не відбувши термін покарання 11 місяців 2 дні,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 3 місяців позбавлення волі за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2011 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

Обрано в залі суду запобіжний захід у виді тримання під вартою та залишено його до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання вирішено обчислювати з моменту затримання, тобто з 28.11.2016 року. Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 в період часу з 26.01.2015 року по 05.02.2015 року в темну пору доби (точний час на досудовому слідстві та під час судового розгляду не встановлено) в с. Ярошівка Катеринопільського району Черкаської області з корисливою метою, зайшов з городньої ділянки в огороджене парканом подвір`я домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_9 . З вказаного подвір`я шляхом вільного доступу та шляхом проникнення до господарського приміщення і горища літньої кухні вказаного домоволодіння, повторно, умисно, таємно викрав металобрухт загальною вагою 300 кілограм вартістю 2 гривні 10 копійок за 1 кілограм. В подальшому за допомогою власного велосипеда марки «Україна» перевіз викрадене та збув за 300 грн. ОСОБА_10 , мешканцю с. Ярошівка Катеринопільського району, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 630 грн.

Він же приблизно 12.03.2015 року в темну пору доби (точний час на досудовому слідстві та під час судового розгляду не встановлено) в с. Ярошівка Катеринопільського району Черкаської області з корисливою метою проник в огороджене парканом подвір`я домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_11 . З вказаного подвір`я шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно викрав один металевий стовпчик, який слугував опорою для дерев`яного паркану, довжиною 2 м., діаметром 10 см., вагою 50 кг., за ціною 2 грн. 65 коп. за кілограм, вартістю 132,50 грн. В подальшому за допомогою власного велосипеда марки «Україна» перевіз викрадене та збув за 100 грн. ОСОБА_10 , мешканцю с. Ярошівка Катеринопільського району, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 132,50 грн.

Він же, приблизно 15.03.2015 року в темну пору доби (точний час на досудовому слідстві та під час судового розгляду не встановлено) в с. Ярошівка Катеринопільського району Черкаської області, з корисливою метою проник в огороджене парканом подвір`я домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_11 . З вказаного подвір`я шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно викрав один металевий стовпчик, який слугував опорою для дерев`яного паркану, довжиною 2 м., діаметром 10 см., вагою 50 кг., за ціною 2 грн. 65 коп. за кілограм, вартістю 132,50 грн. В подальшому за допомогою власного велосипеда марки «Україна» перевіз викрадене та збув за 100 грн. ОСОБА_10 , мешканцю с. Ярошівка Катеринопільського району, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 132,50 грн.

Він же, приблизно 17.03.2015 року в темну пору доби (точний час на досудовому слідстві та під час судового розгляду не встановлено) в с. Ярошівка Катеринопільського району Черкаської області з корисливою метою проник в огороджене парканом подвір`я домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_4 та належить гр. ОСОБА_11 . З вказаного подвір`я шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно викрав два металевих стовпчики, які слугували опорою для дерев`яного паркану, довжиною 2 м., діаметром 10 см. кожний, загальною вагою 100 кг., за ціною 2 грн. 65 коп. за кілограм, вартістю 265 грн. В подальшому за допомогою власного велосипеда марки «Україна» перевіз викрадене та збув за 200 грн. ОСОБА_10 , мешканцю с. Ярошівка Катеринопільського району, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 265 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи вирок суду занадто суворим, просить пом`якшити призначене йому покарання. Указує, що щиро розкаюється у вчиненому та просить врахували те, що його 67-річна мати хворіє та знаходиться в лікарні у м. Кіровограді. Зазначає, що потерпілі в судовому засіданні просили суд першої інстанції не призначати йому суворе покарання, оскільки він працює, став на шлях виправлення та повернув завдані збитки, тому не мають до нього претензій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити. Обвинувачений пояснив, що він не має претензій до змісту оскаржуваного вироку, він дійсно вчинив указані в ньому злочини під час строку іншого покарання, від відбування якого він був умовно-достроково звільнений. Щиро розкаюється. Однак просить призначити йому більш м`яке покарання.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу, вбачаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала позицію обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, потерпілу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався в повному обсязі.

Відповідно до змісту вироку суду ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому. З огляду на це, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Оцінюючи вимоги апеляційної скарги щодо пом`якшення обвинуваченому визначеного йому судом першої інстанції покарання, колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими, й апеляційну скаргу відхиляє з наступних міркувань.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчинених злочинів, його характеру, особі винного. Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував щире каяття та часткове відшкодування заподіяної злочином шкоди як обставини, що пом`якшують покарання, та вчинення злочину щодо особи похилого віку й рецидив злочинів, як обтяжуючі покарання обставини.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив необхідність призначення обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки він вчинив новий умисний злочин під час невідбутого строку покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого він був умовно-достроково звільнений. Суд обґрунтовано приєднав до покарання за новим вироком частину покарання за попереднім вироком, й визначив сукупне покарання, яке є більшим за кожне з двох окремих покарань, як того вимагає ч. 4 ст. 71 КК України.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів пом`якшення покарання, а саме те, що його мати хворіє та перебуває на лікуванні в іншому місті, і те, що потерпілі не мають до нього будь-яких претензій, колегія суддів не вважає їх такими, які дають обґрунтовані підстави для призначення йому більш м`якого покарання, чого власне він і бажає. Колегія суддів не вбачає підстав ні для призначення обвинуваченому іншого більш м`якого покарання ніж позбавленні волі, ні для призначення меншого строку покарання у виді позбавленні волі, ні для зменшення частки приєднаного до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, враховуючи, що він, маючи непогашену судимість за умисний тяжкий злочин проти власності; будучи за кілька місяців до цього звільненим умовно-достроково від відбування попереднього покарання, знову вчинив умисні злочини проти власності під час строку умовно-дострокового звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк, оскільки обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання в місцях позбавлення волі та не став на шлях виправлення. Колегія суддів також погоджується з тим, що основне покарання у виді позбавленні волі саме на три роки і шість місяців відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого; враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку з мотивів, які указані в апеляційній скарзі ОСОБА_7 .

Однак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування його під вартою, початок відбування якого визначений у вироку суду першої інстанції з 28.11.2016 року.

Інші питання, вирішені судом першої інстанції у вироку, сторонами кримінального провадження не оскаржувалися.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.11.2016 по 02.02.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження обчислюється з часу отримання копії ухвали суду.

Головуючий :

Судді :