АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2065/16-к Номер провадження 11-кп/786/174/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 187; т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 001178 від 03.07.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 рокувідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Указаним вир До Апеляційного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року, яким останнього засуджено за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; запобіжний захід змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду; вирішено питання про речові докази.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржений вирок скасувати та постановити новий вирок із застосуванням ст.. 75 КК України.

Апеляцію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання та прийнятті рішення про реальне його відбування не враховано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , а також те, що він публічно вибачився перед потерпілою ОСОБА_9 та висловив намір поступово у міру фінансових можливостей відшкодовувати їй матеріальну та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., на що остання відмовила.

Також обвинувачений ОСОБА_6 на переконання своїх апеляційних вимог вказує, що судом не враховано те, що він в силу ст.. 89 КК України є не судимим, має на утриманні неповнолітнього сина, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи та те , що прокурором в суді першої інстанції було зазначено про можливість застосування відносно нього ст.. 75 КК України .
Інші учасники судового провадження вирок місцевого суду не оскаржували, заперечень проти поданих апеляційної скарги до початку апеляційного розгляду не подавали.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин. 03 липня 2016 року, близько 18 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився неподалік приміщення Лубенського наркологічного диспансеру, що розташований в м.Лубни по вул..Миру,1 Полтавської області.

Проходячи по асфальтовій велосипедній доріжці, обвинувачений ОСОБА_6 помітив потерпілу ОСОБА_9 , яка рухалась на власному велосипеді «Дорожник Люкс» в напрямку залізничного вокзалу м.Лубни і в цей час у нього виник умисел на вчинення нападу на потерпілу з метою заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, із застосуванням насильства до потерпілої ОСОБА_9 , яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із корисливою метою наніс один удар полімерним пакетом, в якому знаходився одяг та особисті речі, в область потилиці потерпілої та шляхом ривка заволодів жіночим велосипедом «Дорожник Люкс», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 1800 гривень, на якому поїхав в напрямку Лубенського міського ринку.

Після цього, потерпіла ОСОБА_9 почала кликати на допомогу та самостійно наздогнала обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки останній зупинився внаслідок того, що на велосипеді спав ланцюг приводу і намагалась повернути належний їй велосипед , але останній, продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ще один удар кулаком в область правої частини обличчя потерпілої і знову намагався втекти з велосипедом, але був затриманий громадянином ОСОБА_10 неподалік від місця вчинення злочину.

Заслухавши суддю-доповідача , обвинуваченого та його захисника , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав , прокурора , який просив відмовити у задоволенні апеляції обвинуваченого , провівши судові дебати , проаналізувавши матеріали кримінального провадження , заслухавши останнє слово обвинуваченого , колегія суддів приходить до висновку , що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішенням, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне , обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за вказаних у вироку обставин підтверджена наведеними у вироку доказами , яким суд дав належну оцінку і ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.

Протиправні дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, а при призначенні покарання судом вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, вид покарання та конкретний його строк обрано з дотриманням вимог законодавства з посиланням на встановлені обставини і дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який хоча і є таким, що в силу ст. 89 КК України не судимий, проте раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, характеризуються за місцем проживання посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом : психічно поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, характер протиправного діяння, який було вчинено відносно жінки, вірно враховано пом`якшуючи та обтяжуючи покарання обставини.

Усі обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі як на підставу застосування відносно нього положень ст. 75 КК України , були в повній мірі оцінені та враховані судом при прийнятті рішення про необхідність реального відбування призначеного ОСОБА_6 покарання і яке до того ж було визначено майже у мінімальному розмірі санкції статті .

Позиція прокурора, що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком не є вирішальною при прийнятті відповідного рішення судом. Крім того, така позиція прокурором, що приймав участь під час апеляційного перегляду справи, підтримана не була. Аналогічна позиція була висловлене письмово і потерпілою.

Аналізуючи встановлені обставини колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що саме реальне відбування призначеного покарання в умовах ізоляції від суспільства , буде сприяти становленню обвинуваченого як законослухняного члена суспільства , відповідати принципам призначення покарання , є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість , колегія суддів не знаходить.

За вказаних обставин , оскаржуваний вирок відповідає вимогам закону , підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області , -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року щодо нього без змін ;

Відповідно до ст..72 КК України зарахувати ОСОБА_6 час перебування під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 30 вересня 2016 року по 16 травня 2017 року в подвійному розмірі;

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а особою, що перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4