Справа № 379/1363/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/154/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
23 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 на 60 днів, тобто до 13 травня 2017 року включно,-

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 25 вересня 2016 року приблизно о 07 годині 25 хвилин разом з ОСОБА_9 , перебуваючи в с. Ківшовата Таращанського району Київської області, через незачинену хвірточку пройшли на територію подвір`я ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та через незамкнені двері проникли до веранди вказаного будинку.

ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , виражаючи погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що виразилися у раптовій демонстрації ОСОБА_10 пістолета марки «SCHMEISSER» Kal. 9 mm РА НОМЕР_1 , та його застосування у випадку непокори, спрямував вказаний предмет у сторону ОСОБА_10 і став вимагати віддати гроші у сумі 50 000 гривень.

ОСОБА_10 з метою захисту власного життя, здоров`я та майна руками вибив з рук ОСОБА_9 вказаний пістолет марки «SCHMEISSER» Kal. 9 mm РА НОМЕР_1 , та вступив з вказаними особами в боротьбу.

Внаслідок таких дій ОСОБА_10 , ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, а ОСОБА_9 був затриманий господарем будинку.

14 березня 2017 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_7 було затримано в м. Києві, а 15 березня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

15 березня 2017 року слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене начальником Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року вищевказане клопотання задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 на 60 днів, тобто до 13 травня 2017 року включно, оскільки слідчий суддя, дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та наведені у судовому засіданні.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року, відмовити в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він наголошував в судовому засіданні що на обліку в наркологічному диспансері та у психіатра не перебуває, хоч не офіційно, але працює та позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, проте, до клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів досудового розслідування слідчим не були подані жодні докази, які характеризують його особу як підозрюваного, зокрема не надано: характеристика з місця роботи; відомості про доходи особи; необґрунтовано висновок про відсутність тісних соціальних зв`язків. Також в судовому засіданні він наголошував, що має цивільну дружину, яка чекає від нього дитину, з останньою він проживає разом вже понад п`ять місяців проте дана інформація не знайшла свого відображення як і в клопотанні слідчого так і в безпосередньо оскаржуваній ухвалі суду.

Апелянт вказав, що перед судом було поставлене питання, що у випадку обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, його сім`я, а саме вагітна дружина залишиться без мінімально необхідних засобів для існування.

Разом з тим, апелянт зазначив, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту дозволить йому як підозрюваному продовжувати працювати, забезпечувати себе та своїх рідних, підтримувати соціальні зв`язки тощо.

В той же час, «достатні підстави вважати» не обґрунтовані у клопотанні слідчим та прокурором жодними належними та допустимими доказами, а саме: він має постійне проживання; працює; не ухилявся від виконання жодних процесуальних рішень; вину у вчиненому кримінальному правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене, не перешкоджає встановленню істини по справі; він, як підозрюваний жодного разу не відмовився від надання пояснень органам дізнання, не ухилявся від участі у будь-яких слідчих діях; слідчим та прокурором не надано жодних фактичних даних, яким чином обвинувачений може перешкоджати органам дізнання та/або слідства «встановленню істини у справі».

Розглядаючи клопотання, слідчим суддею було допущено порушення положень ч. 4 ст. 194 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя має право застосовувати лише більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого і тільки у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, що зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати ,що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, слідчим суддею враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 про те, що він має постійне місце проживання, де проживає тривалий час, працює, не ухиляється від виконання процесуальних рішень, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, щиро розкаюється та не перешкоджає встановленню істини у справі не зменшують встановлених ризиків та жодним чином не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому ухвала слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 на 60 днів, тобто до 13 травня 2017 року включно залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: