Номер справи 289/638/17
Номер провадження 1-кп/289/94/17
Рядок статистичного звіту: 34
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радомишлі кримінальне провадження по обвинувальному Акту №0000734 від 17 грудня 2016 року про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кочерів Радомишльського району, Житомирської області, громадянин України,українець,освіта середня-спеціальна,одружений,утриманців немає, не працюючий, проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вишнівським МВМ ГУ МВС в Київській області від 15 листопада 1996 року,раніше не судимого,
У вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні Правил безпеки дорожнього руху як особа, яка керуючи транспортним засобом спричинила ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України при наступних обставинах.
Так, 16 грудня 2016 року біля 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним сідловим тягачем марки «МАN» реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 , зупинив його біля кафе «Династія», яке розташоване по вул. 9-го Січня в м. Радомишль Житомирської області на відрізку ділянки автодороги «Овруч-Малин-Кочерів» на 123 км + 650 м в напрямку с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області де в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та(п.15.12) вказаних Правил), згідно з яким водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним, вийшов з автомобіля, не забезпечивши його належного паркування.
В результаті вказаних дій ОСОБА_4 сідловий тягач марки «МАN» реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 розпочав самовільний рух вперед, виїхав на тротуар, на якому в цей самий час перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та здійснив наїзд на останніх з подальшим зіткненням з електроопорою.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи за №47 від 22.03.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої плечової кістки, розриву лонного з`єднання, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 15.12 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.
Своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Після відкриття судового засідання та виконання вимог ст.345 КПК України до суду надійшло клопотання від потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення ОСОБА_4 в порядку ст.350 КПК України, про примирення, в зв`язку з цим просила суд провадження у справі закрити.

Вислухавши обвинувачого ОСОБА_4 ,який визнав вину та щиро розкаявся з приводу вчиненого та потерпілу ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення в кримінальному провадженні в зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим в порядку ст.46 КК України,суд прийшов до висновку про закриття кримінального провадження виходячи з наступних підстав.

Так,судом досліджені матеріали кримінального провадження і суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,оскільки він своїми необережними діями спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 ,кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і тому обвинувачений повинен за це нести кримінальну відповідальність.

Однак, під час судового засідання сторонами заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та про закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю та погодився на закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України,тобто за примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Судом встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження,що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_4 в провину, дійсно мало місце та містить склад злочину і він винен в його вчиненні,але існують умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України.

Під час судового засідання, суд прийшов до висновку про можливість звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч.2 ст.12 КК України злочини, передбачені ч.1 ст.286 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років,або інше,більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що регламентовано ч. 6 даної норми Закону , тобто якщо обставина, передбачена п. 7 частини першої цієї статті виявляється під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Речові докази по справі - автомобіль марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом марки «Schwarzmuller» реєстраційний номер НОМЕР_3 передані законному власнику для зберігання до вирішення справи по суті.
Цивільний позов не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Витрати на залучення експерта становлять 1055,52 гривень.

Оцінивши вищенаведене,дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав волевиявлення сторін, пояснення обвинуваченого, потерпілої, суд приходить до переконання, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілим є підставою для його задоволення.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 284, 288, 350, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст.46 КК України.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст.286 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна грошові кошти в сумі 1055,52 грн. за проведення автотехнічної експертизи.

Речові докази по справі - автомобіль марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом марки «Schwarzmuller» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які передані законному власнику ОСОБА_4 для зберігання до вирішення справи по суті залишити власнику.

На Ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Радомишльський місцевий суд до Житомирського апеляційного суду протягом семи діб із дня її оголошення.
Даний примірник Ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті і він має силу оригіналу.

Суддя ОСОБА_1