1Справа № 335/2263/17 1-кс/335/1478/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно із постановою слідчого про передачу на збереження речового доказу від 24.09.2016, паростки соняшника, що знаходились на земельних ділянках, які перебувають на праві постійного користування ДП «Сільськогосподарське підприємство «Лазурне» були визнані речовими доказами та передані на зберігання ПС «Запорізькі земельні ділянки та паї».
В ході проведення досудового слідства було встановлено, що представниками ПС «Запорізькі земельні ділянки та паї», було проведено збір насіння соняшника, що знаходився на земельних ділянках, які перебувають на праві постійного користування ДП «Сільськогосподарське підприємство «Лазурне», в загальній кількості 126,06 тон, яке було в подальшому передане на зберігання до складського приміщення філії «Сільгосптехніка» ТОВ «Стюкс», розташованого в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області.
При проведенні перевірки стану збереження врожаю соняшника, переданого на зберігання ПС «Запорізькі земельні ділянки та паї», було встановлено, що вищевказаний врожай насіння соняшника був вивезений представниками ПС «Запорізькі земельні ділянки та паї» зі складського приміщення філії «Сільгосптехніка» ТОВ «Стюкс», його місцеперебування на даний час невідоме.
Таким чином, представники ПС «Запорізькі земельні ділянки та паї» вчинили розтрату майна, яке перебувало у їх володінні, чим спричинили матеріальні збитки.
17.02.2017 року на підставі ухвали слідчого судді слідчим було проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_8 , а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 31 200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США; 100 доларів США купюрами номіналом 50 доларів США; 20 доларів США купюрою номіналом 20 доларів США; 20 000 гривень купюрами номіналом по 200 гривень; 30 000 гривень купюрами номіналом по 100 гривень.
Посилаючись на те, що у органа досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені грошові кошти могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а саме від реалізації насіння соняшника, що знаходився на земельних ділянках, які перебувають на праві постійного користування ДП «Сільськогосподарське підприємство «Лазурне», в загальній кількості 126,06 тон, а також з метою забезпечення конфіскації майна, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вилучені в ході обшуку грошові кошти, які, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт майна.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про арешт грошових коштів підтримав та просить його задовольнити.
Представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого про арешт майна, посилаючись на те, що вилучені грошові кошти не були набуті протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, зазначили, що грошові кошки, які було вилучено в ході обшуку слідчого є власністю гр. ОСОБА_9 та одержані нею від продажу квартири.
Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання встановлено, що вилучені в ході обшуку, проведеного слідчим 17.02.2017 року, грошові кошти належать гр. ОСОБА_9 та одержані нею від продажу квартири.
Крім того, на час розгляду клопотання не встановлена причетність ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 до скоєння злочину, що виключає підстави для висновку про те, що вилучені грошові кошти можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б підтверджували одержання вилучених грошових коштів внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ході розгляду клопотання слідчому судді не надано достатніх даних, з урахуванням яких можливо дійти висновку, що вилучені в ході обшуку грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також, що вилучені під час обшуку грошові кошти можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин та можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись вимогами ст.ст. 42, 98, 131, 132, 170, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1