Справа № 748/1663/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1232/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000243 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , а проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи проти правильного встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні та кваліфікації його дій, просить змінити вирок в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а також зазначити термін позбавлення права керування.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на два місяці з позбавленням права керування транспортними засобами.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1407 грн. 36 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2016 року внесено виправлення в резолютивну частину вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 , та абзац 1 резолютивної частини викладено наступним чином: « ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком на два місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.»

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що вину визнав, щиро розкаявся, на даний час працевлаштувався та має намір відшкодувати завдані потерпілому та державі збитки. Призначене судом першої інстанції покарання призведе до втрати місця роботи та до неспроможності відшкодування завданої злочином шкоди. Також вказує, що в резолютивній частині вироку не зазначено терміну позбавлення права керування транспортними засобами.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, просив його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 28 лютого 2016 року, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в с. Пакуль Чернігівського району та області по вул. Жовтнева, зі сторони центру села в напрямку виїзду з даного населеного пункту та біля будинку № 59 проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не переконавшись у безпечності зміни напрямку свого руху, не надавши переваги водіям зустрічного напрямку, не переконавшись в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки зі зміщенням уламків та шиловидного відростка ліктьової кістки, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, саднами та забиттям м`яких тканин голови, обличчя, забою з субкапсулярною гематомою лівої нирки та макрогематурією, множинних саден тулубу, правого передпліччя, лівої гомілки, які в своїй сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи № 408 від 29.04.2016 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 добу.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 11.3, 13.3, 14.2 «в» Правил дорожнього руху, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, пояснення потерпілого та його законного представника, які просили вирок суду залишити без змін, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті та вироку суду. Зазначив, що у скоєному щиро кається та просить пом`якшити призначене покарання.

В судовому засіданні апеляційного суду неповнолітній потерпілий та його законний представник вважали, що вирок є законний та обґрунтований. Зазначили, що обвинувачений на протязі тривалого часу не вживав жодного заходу для відшкодування шкоди, не просив вибачення, першу медичну допомогу потерпілому надавали односельці.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 374 КПК України, у резолютивній частині обвинувального вироку зазначаються, окрім іншого, покарання, призначене по обвинуваченню, що визнане судом доведеним,та остаточна міра покарання, обрана судом.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом дотримано не було.

Санкція частини 1 статті 286 КК України, за якою ОСОБА_6 визнано винуватим, передбачає покарання, окрім іншого, у виді арешту на строк до шести місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Зі змісту вироку вбачається, що місцевий суд мотивував питання про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами. Проте, як вбачається з резолютивної його частини, суд, застосовуючи до обвинуваченого основне і додаткове покаранням, не визначив строк додаткового покарання.

З метою виправлення даної помилки, судом згідно вимог ст. 379 КПК України, винесено ухвалу, якою виправлено помилку, допущену при ухваленні вироку суду.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2016 року внесено виправлення в резолютивну частину вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 , та абзац 1 резолютивної частини викладено наступним чином: « ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком на два місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.»

Згідно вимог ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в ухваленому ним судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки. Однак, при цьому суд не вправі змінювати зміст судового рішення та будь-яким чином зачіпати суть судового рішення. Описки - це неправильне написання слів, що може мати істотне значення у певному конкретному судовому рішенні (прізвище, ім`я, адреса, дата, строки).

Вирішуючи питання про виправлення описки, суд не вправі змінювати суть судового рішення, змінювати його зміст, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження (дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи, тощо).

Як вбачається зі змісту ухвали районного суду від 05 жовтня 2016 року, суд фактично не виправляв описку, а змінив вирок в частині призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , що впливає на суть судового рішення та суперечить змісту ст. 379 КПК України,

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, а тому вирок та ухвала суду підлягають скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді 1 інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року та ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4