Справа №672/835/17
Провадження №1-кп/672/62/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Стаття 15 зазначеного Закону передбачає, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії і відправку їх у військові частини. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами місцевих рад) при взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами. Після вступу в силу Указу Президента України про проведення чергового призову призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату про прибуття на призивну дільницю для проходження призивної комісії, зобов`язані прибути в пункт в строк, вказаний в повістці. У випадку неявки призовника без поважних причин по виклику районного (міського) військового комісара на призовну комісію він несе відповідальність, встановлену законом.
Поважними причинами неявки призовників на призивні дільниці в строк, встановлений військовим комісаріатом, які підтверджуються відповідними документами, є: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника та інші
обставини, які залишили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідного брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.
З 13 жовтня 2011 року громадянин України, житель АДРЕСА_1 ОСОБА_4 знаходиться на військовому обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На виконання Указу Президента України №122/2016 від 29 березня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році», розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації №162/2016 від 07 квітня 2016 року «Про організацію в області чергового призову громадян на строкову військову службу у 2016 році», розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації №162/2016 від 07 квітня 2016 року «Про організацію в області чергового призову громадян на строкову службу у 2016 році», розпорядженням голови Городоцької районної адміністрації №266/2016 від 18 квітня 2016 року «Про організацію в районі чергового призову громадян України на строкову військову службу» ІНФОРМАЦІЯ_3 проводився призов на строкову військову службу громадян.
12 травня 2016 року рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.77 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, ОСОБА_4 є придатним по віку, стану здоров`я до проходження строкової військової служби в Збройних Силах України, не мав права і законної підстави, передбаченого ст.ст.17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу, був призваний для проходження строкової військової служби в Збройних Силах України.
18 травня 2016 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований в АДРЕСА_2 , призовник ОСОБА_4 особисто ознайомився та отримав повістку, яка зобов`язувала його 26 травня 2016 року о 08 годині 00 хвилин з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_5 за вказаною адресою для відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину.
Однак, 26 травня 2016 року призовник ОСОБА_4 , будучи повідомленим про рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про день та час явки до призовного пункту для призову на військову службу, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій,
передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову строкову службу, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину, що призвело до неповного комплектування команди призовників, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.
З метою ухилення від призову на військову строкову службу в періоди з 22.05.2016 року по 03.06.2016 року, з 18.07.2016 року по 10.08.2016 року, з 19.01.2017 року по 22.01.2017 року ОСОБА_4 виїжджав з території України на територію Республіки Польща, в інші періоди перебував на території України.
Тобто, в період з 26.05.2016 року по 09.06.2017 року призовник ОСОБА_4 ухилявся від призову на військову строкову службу.
Умисні дії ОСОБА_4 слідчими органами кваліфіковані, як ухилення від призову на строкову військову службу, тобто кримінальне правопорушення передбачене ст. 335 КК України.
У підготовчому засіданні обвинувачений, захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор не заперечив проти затвердження даної угоди.
Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає затвердженню.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, який відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ст.335КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались. Процесуальних витрат не має. Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді одного року обмеження волі. Згідно ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік. Згідно п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення та набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя