Справа № 1-30/11
Провадження № 11/782/199/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4
розглянувши на відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2017 року про повернення кримінальної справи стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прокурору Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2017 року кримінальна справа стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачених за ст.356 КК України була направлена прокурору Сєвєродонецької місцевої прокуратури для проведення досудового розслідування.

В ухвалі суд зазначив, що кримінальна справа щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 які обвинувачуються за ст.356 КК України була порушена в порядку ст.27 КПК України (ред.1960) на підставі заяви потерпілого в порядку приватного обвинувачення і не надходила до суду від прокурорів з обвинувальним висновком.

Кримінальним процесуальним кодексом України (ред.2012) передбачений інший порядок розслідування та розгляду кримінальних справ, у формі приватного обвинувачення. Тому, на думку суду а цей час немає законних підстав для подальшого розгляду даної кримінальної справи у порядку КПК України (ред.1960), оскільки це не передбачено Конституцією України та прикінцевими та Перехідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України (ред.2012).

Відповідно до ст.477 ч.1 КПК України (ред.2012) кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції зазначив, що він позбавлений законних підстав для подальшого розгляду кримінальної справи в порядку КПК України (ред.1960) оскільки в справі є заява потерпілого про вчинення кримінального правопорушення і існує необхідність її направлення прокурору для проведення досудового розслідування та подальшого розгляду в порядку передбаченому КПК України (ред.2012).

В апеляції прокурор наводить доводи порушення судом норм кримінально-процесуального закону та вказує, що кримінальна справа була порушена в порядку ст.27 КПК України (ред.1960) на підставі заяви потерпілого в порядку приватного обвинувачення, тобто не надходила до суду від прокурора з обвинувальним висновком. КПК України в редакції 2012 року передбачений інший порядок розслідування та розгляду кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення. На думку прокурора приймаючі рішення про направлення кримінальної справи порушеної у порядку ст.27 КПК України (ред.1960) відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.356 КК України для проведення досудового розслідування прокурору Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, суд допустив істотне порушення вказаної норми закону, оскільки вийшов за межі повноважень наданих чинним КПК України.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд має право прийняти рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування лише в разі відмови в затвердженні угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим або угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Можливість направлення судом прокурору кримінальної справи для проведення досудового розслідування діючим КПК не передбачена.

Прокурор вважає, що висновок суду, що згідно п.11 перехідних положень чинного КПК, підлягають судовому розгляду в порядку який діяв до набрання чинності цим Кодексом, лише кримінальні справи, які надійшли до суду від прокурорів, є помилковим, оскільки чинний КПК не містить визначення «кримінальна справа», а його перехідні положення не визначають окремого порядку розгляду кримінальних справ, які порушувались судами в порядку ст.27 КПК України в редакції 1960 року.

Приймаючі рішення по даній кримінальній справі без участі обвинувачених, прокурор вважає, що були порушені вимог ч.1 ст.323 КПК України щодо обов`язку суду відкласти судовий розгляд у разі неприбуття обвинуваченого за викликом суду. Аналогічна вимога містилась і у ст.262 КПК України в редакції 1960 року, згідно із якою розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувався з участю підсудного, явка якого була обов`язковою.

Просить скасувати ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2017 року кримінальну справу повернути для розгляду по суті.

В апеляції потерпілий ОСОБА_6 наводить доводи порушення кримінального процесуального закону. Вказує, що суд направляючі кримінальну справу стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачених за ст.356 КК України до прокурора м.Сєвєродонецька порушив вимоги Конституції України, ст.28 КПК України (ред.2012) щодо розумних строків розгляду справи. Крім того, потерпілий вважає, що по кримінальній справі відносно зазначених осіб, було необґрунтовано визначено підсудність за Рубіжанським місцевим судом і справу повинен розглядати Сєвєродонецький місцевий суд Луганської області.

Просить скасувати ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2017 року справу направити на розгляд до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляції, і вважає що апеляція потерпілого підлягає частковому задоволенню, в частині направлення кримінальної справи до іншого суду задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляції, повівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальна справа щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 які обвинувачуються за ст.356 КК України була порушена в порядку ст.27 КПК України (ред.1960) на підставі заяви потерпілого в порядку приватного обвинувачення.

Відповідно до розділу 11 Перехідних положень кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 року в частині 11 зазначено, що кримінальні справи, які до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду розглядаються судами першої інстанції в порядку, якій діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, повернення справи прокуророві і посилання суду першої інстанції на вимоги чинного кримінального процесуального кодексу України, на думку судової колегії є безпідставними, оскільки кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст.356 КК України повинна розглядатись відповідно до КПК України в редакції 1960 року.

Крім того, приймаючі рішення про повернення справи прокурору, в порушення вимог ст.ст.261, 264, 267 КПК України (ред.1960) судове засідання було проведено за відсутністю учасників судового процесу, які відповідним чином про день, та час судового розгляду повідомлені не були.

Суд першої інстанції порушив кримінальний процесуальний закон, що відповідно до ст.367 ч.1 п.3 КПК України (ред.1960) є підставою для скасування судового рішення.

Судова колегія вважає безпідставними доводи потерпілого, щодо порушення вимог КПК України при визначенні підсудності цієї кримінальної справи, оскільки відповідно до вимог ст.38 ч.3 КПК України (ред.1960), питання про передачу справи з одного суду вирішуються разом з іншими посадовими особами у тому числі головою відповідного Апеляційного суду.

З урахуванням наведеного апеляція прокурора підлягає задоволенню, апеляція потерпілого частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367 (ред.1960) КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора ОСОБА_5 задовольнити, апеляцію потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 4 квітня 2017 року якою кримінальна справа стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачених за ст.356 КК України була направлена прокурору Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області для проведення досудового розслідування, скасувати. Справу повернути на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1