Вирок
Іменем України
09.02.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001761 від 04.07.2015р. про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рясне-Руська, Яворівського р-ну, Львівської області, громадянки України, розлученої, офіційно не працюючої, освіта вища, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
03 липня 2015 року, близько 18:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», що за адресою м. Львів вул. В.Великого, 20 у м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи в кабінеті магазину, таємно викрала грошові кошти в сумі 7568 грн., чим спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

Потерпілою у кримінальному правопорушенні є ОСОБА_4 , якій кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду на суму 7568 грн. Потерпілою подано цивільний позов, відповідно до якого потерпіла просить стягнути з обвинуваченої в її користь 7568 гривень матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок крадіжки.
Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України підтверджується визнанням вини обвинуваченою ОСОБА_5 , показами потерпілої ОСОБА_4 , доказами, що зібрані органом досудового розслідування, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дослідження яких суд визнав недоцільним на підставі ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_5 та інші учасники кримінального провадження, не оспорювали фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті і судом було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності її позиції.
Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_5 , пояснила, що 03 липня 2015 року, близько 18:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти» на стажуванні, що за адресою АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 7568 грн., визнала свою вину, щиро покаялася, просила суворо не карати, призначити їй штраф. Цивільний позов обвинувачена визнала. Крім цього, зазначила, що частково повернула потерпілій борг у сумі 1000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_4 надала покази, згідно з якими підтвердила факт викрадення 03 липня 2015 року, близько 18:00 год. ОСОБА_5 належних їй грошових коштів в сумі 7568 грн., в магазині «Продукти» по вул. В.Великого, 20 у м.Львові. Цивільний позов підтримала та просила такий задоволити в сумі 6578 гривень, оскільки 1000 гривень обвинувачена повернула потерпілій. Щодо міри покарання ОСОБА_5 просить обвинувачену суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу.
Допитавши обвинувачену, потерпілу, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 , кваліфіковано правильно за ч.1 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), заподіявши шкоду потерпілій на суму 7568 гривень.
Судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України щире каяття.

Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною, наявність на утриманні в обвинуваченої трьох малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває за місцем проживання характеризується задовільно, наявність пом`якшуючих обставин: щире каяття, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, відсутність обтяжуючих обставин.
Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , ступінь тяжкості злочину та вищенаведені обставини, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України. Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, то такий підлягає до часткового задоволення в сумі 6568 гривень з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріалами кримінального провадження встановлено факт викрадення обвинуваченою ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 7568 грн., що належали потерпілій ОСОБА_4 та часткове відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000 гривень, про що зазначила потерпіла та обвинувачена в судовому засіданні, а тому до стягнення з обвинуваченої в користь потерпілої підлягає 6568 грн.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України вирішити питання щодо речових доказів.
Керуючись ст.ст. 100, 128-129, 373,374,376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: цифровий носій, а саме диск СD-R, на якому міститься відеоспостереження від 03 липня 2015р. магазину "Продукти", що по вул.Володимира Великого, 20 у м.Львові та який долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_1 ,), в користь потерпілої ОСОБА_4 (проживає: АДРЕСА_3 ) 6568 (шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.
Суддя ОСОБА_1