Справа №639/575/16-к
Провадження №1-кп/639/16/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000387 від 21.01.2013 року у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадикчан Сусуманського району Магаданської області РФ, росіянина, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда ІІ групи, який раніше працював на посаді головного спеціаліста відділу автомобільного транспорту управління транспортної інфраструктури і зв`язку Департаменту економіки і міжнародних відносин ХОДА, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20.12.2009 року приблизно о 14 годині ОСОБА_8 , перебуваючи на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_2 , де він проживав у кв. АДРЕСА_2 , помітив біля сміттєпроводу ОСОБА_5 , сусіда із кв. АДРЕСА_3 , який викидав сміття.
Саме в той час у ОСОБА_8 на ґрунті неприязних взаємовідносин, які раніше між ними склалися, виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , діючи зі злістю, умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку і протиправність своїх дій, спочатку схопив ОСОБА_5 ззаду за комір куртки, а потім розвернув до себе обличчям та, утримуючи його, став наносити з силою удари кулаком правої руки в область обличчя потерпілого. Всього ОСОБА_8 завдав ОСОБА_5 приблизно 7 - 8 ударів.
При цьому, потерпілий ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та здоров`я, намагався вирватися від ОСОБА_8 , який силоміць утримував його. В подальшому ОСОБА_5 зумів відштовхнути від себе ОСОБА_8 і сховатися у своїй квартирі АДРЕСА_3 від нападника, а ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник.
Того ж дня одразу після вказаних подій ОСОБА_5 було госпіталізовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №14», де йому своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді тяжкої контузії, гифеми, посттравматичного мідріазу, сублюксації кришталика, часткової гемофтальми, геморагічного відшарування судинної оболонки лівого ока, субкон`юктивального крововиливу і гематоми повік лівого ока, які утворилися від дії тупого твердого предмету. По ступеню тяжкості це тяжке тілесне ушкодження, що спричинило стійку втрату працездатності понад одної третини (35%), що підтверджено висновком судово-медичного експерта №489-ая/15 від 23.03.2015 року.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю, оскільки він не спричиняв жодних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 надав показання, що до 2012 року він зі своєю сім`єю проживав за адресою: АДРЕСА_4 . По сусідству в квартирі АДРЕСА_3 проживала сім`я ОСОБА_5 . Спочатку між ними були нормальні відносини, однак пізніше із ОСОБА_5 почали виникали сварки, у зв`язку з тим, що останній почав зловживати алкогольними напоями, неодноразово влаштовував сварки та порушував громадський порядок, висловлював погрози членам його родини.

По обставинам пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 надав показання, що 19.12.2009 року у вечірній час він знаходився вдома, в цей день у доньки була висока температура та вони вирішили відвезти доньку до лікарні. При виході із квартири в тамбурі між ним та ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт, оскільки ОСОБА_5 почав ображати їх та висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою. За фактом неправомірних дій сусіда ОСОБА_5 він телефоном викликав міліцію. Далі, вони на автомобілі поїхали до лікарні, де донці лікарі зробили укол та температура почала спадати. Приблизно о 23 годині вони повернулись додому, після чого він вирішив відмінити виклик працівників міліції, оскільки вже був пізній час.

З показань обвинуваченого ОСОБА_8 , наступного дня, 20.12.2009 року, приблизно 10 чи 11 годині він поїхав на Центральний ринок м. Харкова для того, щоб придбати продукти, дружина в цей день залишилась вдома. На ринку в одному із магазинів він зустрів сусідку по будинку - ОСОБА_9 , якій запропонував підвезти додому, на що вона погодилась. Далі, сусідка придбала ящик яблук і вони разом на автомобілі ОСОБА_8 поїхали до будинку, це було приблизно о 13 - 14 годині. Далі, разом зі ОСОБА_9 вони доїхали на ліфті на 4-й поверх, де він вийшов, а ОСОБА_9 поїхала далі на 15 поверх, де розташована її квартира. В цей час у нього в руках були два великі пакети із продуктами. При виході із ліфту на 4-ому поверсі він побачив сусіда ОСОБА_5 , який долонею руки прикривав око та у нього на обличчі була кров. В цей час на 4 поверсі інших осіб він не бачив. Далі, ОСОБА_5 почав йому погрожувати та кричати, що він його притягне до кримінальної відповідальності, однак ці погрози він суттєвими не сприйняв. Після цього він зайшов до своєї квартири та більше нікуди не виходив. Потерпілому ОСОБА_5 цього дня ніяких тілесних ушкоджень він не спричиняв. Хто саме міг спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження не знає. Чи приїжджала до них в під`їзд в цей день бригада швидкої медичної допомоги та працівники міліції, він нічого не знає.

З показань обвинуваченого ОСОБА_8 , раніше неодноразово були факти, коли потерпілому ОСОБА_5 інші особи спричиняли тілесні ушкодження. У зв`язку з цим вважає, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 міг спричинити будь-хто, у кого з ним раніше виникали конфлікти.

Обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про те, що потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого, надають неправдиві показання по кримінальному провадженню, з метою незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, а також з метою стягнення із нього грошових коштів.
У зв`язку з викладеним, обвинувачений ОСОБА_8 посилається на той факт, що стороною обвинувачення не доведено, що саме ним вчинено кримінальне правопорушення, по справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його винуватості, тому просить суд визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати, а заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов залишити без розгляду.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, винність ОСОБА_8 підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілого та свідків події, а також сукупністю зібраних письмових доказів та висновками судових експертиз.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав показання, що 20.12.2009 року в першій половині дня він знаходився вдома в квартирі АДРЕСА_5 . Вдома також знаходилась його дружина ОСОБА_10 та донька ОСОБА_11 , сина вдома не було. В цей день зранку із квартири він нікуди не виходив. Приблизно о 14 годині він вийшов із квартири для того, щоб викинути сміття. Двері до своєї квартири він закрив, а двері в тамбур залишились відчиненими. В цей час дружина ОСОБА_10 знаходилась на кухні та щось готувала. Коли він проходив по коридору до сміттєзбірника, то біля великого та маленького ліфта побачив сусіда із квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , із яким вони не розмовляли. Далі, він пройшов в тамбур, де розташований сміттєпровод, відкрив двері, відкрив кришку люка та висипав сміття. В цей час почув, що хтось ззаду схопив його за комір куртки, яка була одягнута на ньому. Після цього, його розвернули та він побачив, що це сусід ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_8 , тримаючи його за куртку лівою рукою, почав наносити в обличчя удари правою рукою. В цей час в руці у ОСОБА_8 був якийсь предмет, можливо ключі чи інший металевий предмет. При цьому, потерпілий не може пояснити що за предмет був у руці ОСОБА_8 , оскільки точно не розгледів. Він намагався відійти від тих ударів, які наносив йому ОСОБА_8 . Удари він наносив правою рукою в одне і теж місце, а саме: в ліве око. Після третього удару він почув, що в нього розсічена брова і око заплило кров`ю. Він кричав ОСОБА_8 , щоб той припинив його побиття та намагався відійти від цих ударів. Однак, ОСОБА_8 сильно тримав його своєю рукою, намагаючись наносити інші удари. Потім йому вдалось зупинити ОСОБА_8 на деякий час (на 2 - 3 секунди), однак він не зміг вийти із цього приміщення, оскільки ОСОБА_8 підняв ліву ногу та загородив йому вихід до кімнати, де розташована «сушилка». Далі ОСОБА_8 продовжував наносити удари, а він дуже сильно кричав, щоб останній припинив його побиття. Всього ОСОБА_8 наніс йому приблизно 7-8 ударів.
З показань потерпілого ОСОБА_5 , він намагався вийти назад через ті двері, в які він заходив до кімнати, де розташований сміттєзбірник, однак ОСОБА_8 спиною їх закрив та перешкодив його виходу. Після цього, ОСОБА_8 відпустив його та дав прохід до коридору та він вийшов та своєї квартири, а ОСОБА_8 пішов слідом за ним. Він кричав, що ОСОБА_8 його сильно побив, рукою тримався за ліве око. В цей момент вийшла його дружина, ОСОБА_10 , яка почала кричати ОСОБА_8 , що він наробив. В цей момент також вийшла ОСОБА_12 , яка також почала питати: « ОСОБА_13 , що ж ти наробив?». На це ОСОБА_8 відповів, що я йому ще мало дав, а далі сів у ліфт та поїхав. Далі він ( ОСОБА_5 ) викликав швидку медичну допомогу та міліцію. Приблизно через 10-15 хвилин приїхала бригада швидкої медичної допомоги та його госпіталізували до Харківської міської клінічної лікарні №14, де йому зробили операцію, після цього він проходив стаціонарне лікування. В 2010 році він проходив стаціонарне лікування в «Інституті очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова», де після проведеного лікування йому повідомили про те, що не має можливості повернути зір на ліве око. Потерпілий зазначає, що спочатку між ним та ОСОБА_8 як між сусідами були нормальні відносини, а з 2007 році між ними почали виникати сварки та неприязні відносини.
З показань потерпілого ОСОБА_5 , до 2009 року він офіційно працював на різних підприємствах, де проходив періодичні медичні огляди, до цих подій у нього ніколи не було проблем із зором. Однак, після спричинення цих тілесних ушкоджень, він втратив зір на ліве око, після чого він отримав другу групу інвалідності по зору.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 надала показання, що 20.12.2009 року зранку вона знаходилась в квартирі за місцем проживання разом із чоловіком ОСОБА_5 , дітей в цей день вдома не було. Приблизно о 12 годині ОСОБА_5 пішов до гаражу, щоб розчистити сніг, а вона залишилась в квартирі та прибирала. Приблизно о 14 годині її чоловік ОСОБА_5 повернувся до квартири. Вона віддала йому пакет зі сміттям для того, щоб він його виніс. Далі він не знімаючи шапку та верхній одяг вийшов із квартири. Коли він вийшов із квартири то вона побачила, що поблизу ліфтів знаходиться сусід ОСОБА_8 , який щось сказав ОСОБА_5 , коли той проходив біля нього. На це ОСОБА_5 відповів йому: «Серёжа оставь меня!». В цей час двері у тамбурі та у квартирі були відчинені, вона знаходилась в квартирі в передній кімнаті та прибирала. Коли вона знаходилась в квартирі, ніякого шуму чи крику в коридорі не чула. Через декілька хвилин до квартири забіг ОСОБА_5 , у нього було закривавлене обличчя, розсічена брова та висіло ліве око. Коли вона вийшла із квартири, то побачила, що зі сторони сміттєзбірника йшов ОСОБА_8 , який зупинився поблизу ліфтів. В цей час інших осіб на поверсі не було. Вона почала кричати ОСОБА_8 , що він наробив. Із сусідньої квартири вийшла його дружина - ОСОБА_14 , яка також почала питати: «Серёжа, что ты наделал?». Після цього, ОСОБА_8 , нічого не відповівши, сів у ліфт та поїхав. Потім чоловік їй пояснив, що після того, як він зайшов до сміттєзбірника, слідом за ним зайшов ОСОБА_8 , який схопив його, почав наносити удари рукою в обличчя та вибив ліве око. Далі вона викликала швидку медичну допомогу та міліцію. Спочатку приїхала бригада швидкої медичної допомоги та ОСОБА_5 госпіталізували до медичного закладу. Пізніше до них додому приїхали працівники міліції. З показань свідка ОСОБА_10 , спочатку між сусідом ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_5 були нормальні сусідські відносини, однак потім виникли неприязні стосунки.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала показання, що вона є дружиною ОСОБА_8 . В грудні 2009 року вони проживали за адресою: АДРЕСА_6 . 20.12.2009 року вдома знаходились її чоловік - ОСОБА_8 та донька, яка хворіла. Зранку приблизно о 11 чи 12 годині чоловік поїхав на ринок для того, щоб купити продукти та медичні препарати для доньки. ОСОБА_8 додому повернувся приблизно о 13:30 14:00, та заніс в квартиру пакети із продуктами. Далі, чоловік залишився в квартирі та більше нікуди не виходив. В цей день вона також нікуди не виходила, ніяких конфліктів, шуму чи бійок в під`їзді не чула. Щодо конфлікту, який нібито відбувся між її чоловіком ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , їй нічого не відомо. Вперше про це дізналась від працівників міліції в кінці грудня 2009 року, чоловік їй про це нічого не розповідав.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_9 надала показання, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_7 . Так, в грудні 2009 року в вихідний день вона поїхала на Центральний ринок м. Харкова. В одному із магазинів на ринку вона зустріла сусіда ОСОБА_8 , який сказав, що може підвезти її додому на машині. У зв`язку з цим, вона придбала ящик яблук. Після 12 години, точний час вона не пам`ятає, на автомобілі ОСОБА_8 вони приїхали до будинку. Далі, ОСОБА_8 допоміг їй донести картонний ящик із яблуками до ліфта, на ліфті вони доїхали до 4 поверху, де ОСОБА_8 вийшов на 4 поверсі, а вона поїхала далі та вийшла на 15 поверсі. Ніякого шуму чи крику в цей час в під`їзді вона не чула, потерпілого ОСОБА_5 не бачила. По обставинам спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 їй нічого не відомо. Хто саме міг спричинити йому тілесні ушкодження не знає. Потерпілого ОСОБА_5 вона характеризує як конфліктну та скандальну особу, з яким у мешканців будинку постійно виникають конфліктні ситуації.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав показання, що він є головою Харківської обласної громадської організації «Товариство ветеранів-підводників імені Героя Радянського Союзу ОСОБА_16 », ОСОБА_5 є членом їх громадської організації. Так, в кінці грудня 2009 року йому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він знаходиться на лікуванні у Харківській міській клінічній лікарні №14 імені проф. Л.Л. Гіршмана, за фактом його побиття. Він разом із прес-секретарем прибули до цієї лікарні, де у розмові із ОСОБА_5 їм стало відомо, що тілесні ушкодження йому спричинив сусід із будинку, в якому він проживає. У розмові із лікарями їм також стало відомо про те, що в потерпілого ОСОБА_5 тяжка травма лівого ока та він імовірно втратить зір на це око.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надала показання, що вона працює лікарем-офтальмологом в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №14 імені проф. Л.Л. Гіршмана». 20.12.2009 року до їх медичного закладу був доставлений ОСОБА_5 . При доставлені ОСОБА_5 надавав пояснення, що він отримав удари кулаком в ліве око, пацієнт висловлював скарги на втрату зору на ліве око. У нього було встановлено важку травму лівого ока, пацієнту було проведено дві операції та в подальшому він знаходився на стаціонарному лікуванні в період часу з 20.12.2009 по 14.01.2010 року. При виписці із медичного закладу було встановлено неправильну світлопроекцію, пацієнт фактично втратив функцію зору на ліве око.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , який є завідуючим відділення в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №14 імені проф. Л.Л. Гіршмана», надав показання, що при доставлені ОСОБА_5 медичного закладу у нього було встановлено діагноз: тяжка контузія, підвивих кришталика, яка супроводжувалась гемофтальмом та геморагічним відшарування судинної оболонки лівого ока, після чого пацієнту відразу провели хірургічну операцію. З пояснень ОСОБА_5 , це ушкодження він отримав під час конфлікту, внаслідок нанесеного удару в око. За характером травми можна судити, що вона була отримана в період часу від декількох годин до доби, до моменту огляду в медичному закладі.
Під час допиту у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_19 надав показання, що в 2009 році він проживав разом із сім`єю за адресою: АДРЕСА_8 . Так, 20.12.2009 року близько 11 години на початку 12 години він зустрічався із особою на ім`я ОСОБА_20 , який був покупцем та хотів придбати його квартиру. Вони зустрілись в переході на станції метро «Холодна Гора», від станції метро йшли пішки по пров. Пермському, а потім йшли по вул. Пермській, він покупцю показував цей район. Коли проходили біля будинку АДРЕСА_2 , поблизу одного із під`їздів вони побачили чоловіка, в якого було розбите обличчя. Цей чоловік закривав обличчя руками, обличчя було сильно закривавлене. Він одразу впізнав цього чоловіка, як батька однокласниці його доньки, ним виявився ОСОБА_5 . До цього чоловіка вони не підходили та із ним не розмовляли, допомогу йому не пропонували, оскільки чоловік вже знаходиться поблизу свого під`їзду. Далі цьому покупцеві, як встановлено ОСОБА_21 , квартиру він так і не продав, а в квітні 2010 року продав квартиру іншій особі.
З показань свідка ОСОБА_19 , приблизно на початку 90-х років він познайомився із обвинуваченим ОСОБА_8 , із яким вони періодично зустрічаються 15 лютого в День виведення військ із Афганістану, оскільки обоє приймали участь в бойових діях в Афганістані. В 2012 році в телефонній розмові із ОСОБА_8 йому стало відомо, що потерпілий ОСОБА_5 звинувачує його в побитті, після чого він розповів ОСОБА_8 про те, що 20.12.2009 року він бачив біля під`їзду його будинку потерпілого, у якого було розбите обличчя. Раніше за вказаними фактами його ніхто зі працівників міліції не допитував.
Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_21 надав показання, що 20.12.2009 року він зустрічався із ОСОБА_19 для того, щоб подивитись його квартиру, для можливого її придбання. В період часу з 11 по 11:20 години ОСОБА_19 зустрів його поблизу метро «Холодна гора» та вони пішли в напрямку будинку. Проходячи поблизу під`їзду одного із будинків, вони побачили чоловіка, який був сильно побитим, у нього було закривавлене обличчя та цей чоловік закривав однією рукою обличчя. Ця ситуація його почала хвилювати, оскільки він хотів придбати квартиру в цьому районі. На це ОСОБА_19 йому пояснив, що цей чоловік є батьком однокласниці, яка навчалась в одному класі з його донькою. Після цього, вони із чим чоловіком не розмовляли та швидку допомогу не викликали.
З показань свідка ОСОБА_21 , приблизно в 2012 році йому зателефонував ОСОБА_8 , в телефонній розмові він розповів йому, що готовий надати показання про ці події працівникам міліції чи в суді.
Під час допиту у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_22 надав показання, що в 2009 році він проживав за адресою: АДРЕСА_9 . ОСОБА_8 та ОСОБА_5 він знає як сусідів, які проживали в квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на 4 поверсі в цьому будинку. Потерпілого ОСОБА_5 характеризує як конфліктну особу. Так, 20.12.2009 року в період часу з 11:00 по 11:30 години він бачив потерпілого ОСОБА_5 поблизу під`їзду їх будинку, у потерпілого було закривавлене обличчя та він тримався рукою за обличчя. В 2012 році він розповідав ОСОБА_8 про те, що в цей день бачив потерпілого ОСОБА_5 із закривавленим обличчям поблизу під`їзду їх будинку.
Під час допиту у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_23 надав пояснення, що він проживає в квартирі АДРЕСА_10 , що розташована на 4-ому поверсі цього будинку. Його квартира примикає до сміттєпроводу. 20.12.2009 року приблизно о 14 годині він знаходився вдома, ніяких криків чи шуму він не чув. Якби відбувалась бійка чи хтось сильно кричав в тамбурі, де знаходиться сміттєпровід, то він би обов`язково почув. Про те, що між сусідами із квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 нібито відбувся конфлікт чи бійка, він дізнався через декілька днів від працівників міліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_24 надав показання, що зі слів сусідів із їх будинку йому відомо, що в той день ОСОБА_5 нібито побила дружина ОСОБА_10 , яка про це особисто розповідала. Потерпілого ОСОБА_5 він характеризує негативно, його неодноразово бачив у стані сп`яніння, у потерпілого постійно виникають конфлікти із мешканцями будинку та він постійно шукає конфліктів із сусідами.
Окрім показань допитаного потерпілого ОСОБА_5 та свідків події, судом досліджено письмові докази та висновки судових експертиз по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

Згідно протоколу заяви (повідомлення) про злочин, яка зареєстрована в Жовтневому РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за №9993, ОСОБА_10 повідомлено про той факт, що 20.12.2009 року приблизно о 14 годині за місцем проживання сусід із квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_5 , 1954 р.н. (кримінальне провадження, далі к/п, т.1 а.с.13).

18.01.2010 року аналогічного змісту заява про вчинення злочину була подана до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області потерпілим ОСОБА_5 , за фактом спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень (к/п т.1 а.с.28).

Постановою слідчого ОСОБА_25 від 09.04.2012 року проведено виїмку одягу потерпілого ОСОБА_5 , в якому він був одягнений 20.09.2009 року в момент вчинення злочину щодо нього (к/п т.2 а.с.23).
Згідно висновку експерта №671-И/12 від 12.07.2012 року, на куртці, яка вилучена у ОСОБА_5 , в об`єктах №1-3, виявлені незначні сліди крові, встановити видову належність якої не представляється можливим (к/п т.2 а.с.37-38).
З показань потерпілого ОСОБА_5 , одяг, в якому він був одягнутий 20.12.2009 року, що був переданий йому під час досудового розслідування у нього не зберігся, оскільки одяг йому повернули в непридатному стані та він його викинув.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 06.09.2013 року та фототаблиці до нього, під час проведення зазначеної слідчої дії потерпілий ОСОБА_5 на місці події розповів про обставини та показав на статисті механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, зокрема: коли він викидав сміття до сміттєзбірника, до приміщення зайшов ОСОБА_8 , який схопив його лівою рукою за плече, розвернув його до себе лицем та наніс йому кулаком правої руки 3 удари в область лівого ока. Він намагався вийти із приміщення, але ОСОБА_8 завадив йому, перегородивши дорогу ногою. Далі, держачи його за виворот одягу спереду, ОСОБА_8 наніс йому 5 ударів кулаком правої руки в область лівого ока (к/п т.2 а.с.115-125).

Згідно пункту 4 висновку судово-медичного експерта №2860-ая/13 від 02.10.2013 року, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитись при обставинах, на які він посилається при проведенні слідчого експерименту 06.09.2013 року (к/п т.2 а.с.133-135).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 09.02.2015 року та фототаблиці до нього, потерпілий ОСОБА_5 на місці події детально розповів про обставини та показав на статисті механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (к/п т.3 а.с.70-75).

Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом слідчого експерименту від 09.02.2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 , який досліджено під час судового розгляду (к/п т.3 а.с.72).

Згідно висновку судово-медичного експерта №5663-ая/10 від 09.12.2010 (к/п т.1 а.с.68-70) та висновку судово-медичного експерта №489-ая/15 від 23.03.2015 (к/п т.3 а.с.84-86), у громадянина ОСОБА_5 мали місце тяжка контузія, гифема, посттравматичний мідріаз, сублюксація кришталика, частковий гемофтальм, геморагічне відшарування судинної оболонки лівого ока, субкон`юктивальний крововилив і гематома повік лівого ока, які утворилися від дії тупого твердого предмету в строк, про який зазначено потерпілим і в постанові. Вказана вище тупа травма лівого очного яблука з її ускладненнями спричинила за собою повну втрату зору на око (неправильна світлопроекція). За ступенем тяжкості це тяжке тілесне ушкодження, що спричинило стійку втрату працездатності понад одної третини (35%).
Згідно пунктів 2, 5 висновку судово-медичного експерта №489-ая/15 від 23.03.2015, індивідуальні особливості травмуючого предмету в даному ушкодженні лівого ока не відобразились, а тому судити нанесено ушкодження одним чи декількома предметами не надається можливим. Перелічені вище ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитись при обставинах, на які він посилається при проведенні слідчого експерименту 09.02.2015 року (к/п т.3 а.с.84-86).

Відповідно до пунктів 4, 5 висновку судово-медичного експерта №6750-ая/15 від 05.01.2016, враховуючи обсяг і тяжкість травми, встановити точний час утворення не є можливим. Підстав для однозначного твердження про те, що травма була отримана в 14:00 20.12.2009 року або з 09:00 до 14:00 20.12.2009 року, не має. Вірогідніше всього вона виникла на протязі 1-2 днів до моменту звернення в лікувальний заклад, де і були виявлені ці ушкодження, але однозначно не пізніше 20.12.2009 року 15 год. 15 хв. (к/п т.3 а.с.198-201).

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_26 підтвердила висновки зазначених судово-медичних експертиз. Під час допиту у судовому засіданні експерт ОСОБА_26 підтвердила, що повідомлені потерпілим обставини та механізм спричинення тілесного ушкодження, не протирічать судово-медичним даним. Щодо часу виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 експерт зазначила, що в годинах точно не можливо визначити час спричинення цього ушкодження.

Крім цього, під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , про що складено протокол від 10.02.2015 року з фототаблицею до нього, свідок повідомила наступні обставини: 20.12.2009 року вона знаходилась за місцем свого проживання, займалась прибиранням. Приблизно о 14 годині чоловік ОСОБА_5 повернувся із гаража. Вона попросила його винести сміття. Вона бачила, як чоловік вийшов із квартири, поблизу вантажного ліфта стояв ОСОБА_8 . Приблизно через 2-3 хвилини її чоловік ОСОБА_5 вже повернувся з тілесним ушкодженням ушкодженням лівого ока. Коли вона вийшла в загальний тамбур то побачила, як ОСОБА_8 підходить до вантажного ліфту зі сторони сміттєзбірника. Вона задала ОСОБА_8 питання: «Что ты наделал ОСОБА_27 ?», на що він нічого не відповів. В цей момент із квартири вийшла жінка ОСОБА_8 ОСОБА_28 , яка задала йому аналогічне питання, однак він нічого не відповів, а дочекавшись ліфта сів у нього та поїхав. Далі ОСОБА_10 повернулась в квартиру АДРЕСА_3 та стала викликати швидку допомогу та міліцію (к/п т.3 а.с.76-82).

Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом слідчого експерименту від 10.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_10 , який досліджено під час судового розгляду (к/п т.3 а.с.80).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудного та визнання його винуватості.

Показанням підсудного ОСОБА_8 про те, що 20.12.2009 року він не спричиняв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , суд надає критичну оцінку та розцінює їх як такі, що надані з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Щодо показань свідків сторони захисту ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про те, що 20.12.2009 року з 11 по 12 годину вони нібито бачили потерпілого ОСОБА_5 із розбитим обличчям поблизу під`їзду будинку, цим показанням суд також надає критичну оцінку.
З показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , ще в 2012 році вони розповідали про вказані обставини ОСОБА_8 . Однак, під час проведення досудового розслідування протягом 6 років свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_21 взагалі не допитувались. В період часу з лютого 2012 по листопад 2015 року, під час проведення допитів в якості підозрюваного, а також під час одночасного допиту із потерпілим ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_8 нічого не повідомляв про те, що вказані свідки можуть надати показання по відомим їм обставинам події.
Щодо показань свідка ОСОБА_22 , то під час допиту на стадії досудового розслідування свідок нічого не зазначав про те, що 20.12.2009 року він бачив потерпілого ОСОБА_5 із тілесними ушкодженнями на обличчі. Свідок ОСОБА_22 надавав показання, що йому нічого не відомо за фактом побиття потерпілого ОСОБА_5 , про що в матеріалах кримінального провадження наявний протокол допиту від 18.01.2011 року (к/п т.1 а.с.221).
Разом із цим, під час допиту у суді свідок ОСОБА_22 почав розповідати про інші обставини події, які нібито відбувались 20.12.2009 року, що на думку суду свідчить про недостовірність показань цього свідка, внаслідок чого ці показання оцінюються судом критично.
Судом враховується, що на момент звернення до правоохоронних органів в грудні 2009 року та під час проведення досудового розслідування, потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_10 відразу повідомляли про той факт та надавали показання, що 20.12.2009 року саме сусід ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Окремі неточності та розбіжності в показаннях потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 зумовлені спливом значного часу з моменту події, оскільки на момент проведення допиту цих осіб у суді пройшло більше 6 (шести) років.

Вказані неточності та розбіжності між показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 , на які посилається сторона захисту, не можуть бути підставою для визнання в цілому їх показань недостовірними.

Судом враховується, що механізм спричинення тілесного ушкодження у вигляді тяжкої травми лівого ока, на який потерпілий ОСОБА_5 послався під час проведення за його участі слідчих експериментів, не суперечить об`єктивним судово-медичним даним, про що зазначається у висновках судово-медичних експертиз.

Таким чином, враховуючи послідовність показань потерпілого ОСОБА_5 , які підтверджуються висновками судово-медичних експертиз, в цілому узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також не суперечать показанням свідка ОСОБА_9 (щодо часу спричинення тілесного ушкодження), томупоказання вказаних осіб визнаються судом достовірними та правдивими.

Твердження сторони захисту про суперечливість окремих доказів, а також посилання на відсутність достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині, мають суто суб`єктивний характер та пов`язані із обраним способом захисту.
Оцінюючи в сукупності досліджені у справі докази, які є достатніми, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочинута кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом ІІ групи, має статус учасника бойових дій в Афганістані, на даний час офіційно не працевлаштований, за попереднім місцем роботи в Харківській обласній державній адміністрації характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей сина ОСОБА_29 , 2000 року народження, та доньку ОСОБА_30 , 2004 року народження (к/п т.1 а.с.78-90, т.3 а.с.43 48, 104-105, судова справа т.1 а.с.134).

Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Визначених ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.ст.50, 65 КК України, керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким умисним злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, конкретні обставини цього злочину та його наслідки, думку потерпілого ОСОБА_5 , який наполягав на призначенні найбільш суворого покарання, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі згідно санкції за ч.1 ст.121 КК України, що є необхідним й достатнім покаранням для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повністю заперечував свою причетність до скоєння інкримінованого злочину, по даному кримінальному провадженню не встановлено пом`якшуючих покарання обставин, тому при призначенні остаточного покарання ОСОБА_8 суд не знаходить підстав для застосування положень статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням), оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства.

При вирішенні заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову по кримінальному провадженню, суд виходить із наступних обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 пред`явив вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на суму 25 000 грн. та відшкодування моральної шкоди на суму 350 000 грн.

Розрахунок матеріальної шкоди потерпілим здійснено наступним чином: 1) витрати на придбання ліків 10 000 грн.; 2) витрати на придбання продуктів харчування та додаткове харчування 10 000 грн.; 3) витрати на консультування та діагностику 5000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом враховується, що внаслідок отриманої травми потерпілий ОСОБА_5 в період часу з 20.12.2009 по 14.01.2010 року проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №14 імені проф. Л.Л. Гіршмана», а також з 03.03.2010 по 19.03.2010 року проходив лікування в «Інституті очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова». Відповідно до довідок з цих медичних закладів, витрати на придбання медичних засобів були понесені самостійно ОСОБА_5 (к/п т.1 а.с.237, 239).

Згідно наданих розрахункових документів, потерпілим ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на придбання медичних препаратів та інші витрати на суму 2124,40 грн., а також надано проїзні документи на проїзд до м. Одеси на суму 305,76 грн., тобто на загальну суму 2430,16 грн., у зв`язку з чим в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню (судова справа т.1 а.с.71-79).

Інші заявлені потерпілим вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не є документально підтвердженими, тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити за недоведеністю, із роз`ясненням потерпілому права повторного звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Щодо заявлених потерпілим ОСОБА_5 вимог про відшкодування моральної шкоди на суму 350 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до частини 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до вимог п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Cудом враховується, що внаслідок вчинення злочину потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тяжке тілесне ушкодження, від якого він втратив зір на ліве око, йому присвоєно 2 групу інвалідності по зору безстроково, у зв`язку з чим, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом оцінюється спричинена потерпілому моральна шкода у розмірі 200 000 грн.
Враховуючи викладене, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
До набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речових доказів по кримінальному провадженню не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки: 1) заборонити з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло без дозволу прокурора чи суду; 2) не відлучатись за межі Харківської області без дозволу прокурора чи суду; 3) прибувати до суду за першою вимогою.
Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати та через державну установу «Харківська установа виконання покарань №27» направити до місць відбування покарання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIIІ від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2015 по 18.11.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (к/п т.3 а.с.142, 149-151).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 2430,16 грн. (дві тисячі чотириста тридцять гривень 16 коп.) та моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. (двісті тисяч гривень).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1