Справа № 159/2/13-к Провадження №11/773/1/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.119 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 серпня 2015 року яким,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чорніїв Турійського району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, несудимий,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишений попередній підписка про невиїзд.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволений частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_9 та ОСОБА_12 моральну шкоду в сумі по 150000 гривень кожному.

Вироком вирішено питання про речові докази, судові витрати та арешт майна.

В С Т А Н О В И Л А
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 13 листопада 2010 року близько 12 години у лісовому масиві між річкою Турія та 47 кварталом Осівського лісництва Турійського держлісгоспу (мисливських угідь районного товариства мисливців і рибалок Тур) під час полювання на кабана, що відбувалося відповідно до ліцензії №057860, володіючи на законних підставах мисливською рушницею марки Bernardelli Mega Silver № НОМЕР_1 , маючи достатній мисливський досвід, будучи проінструктованим щодо правил безпечного поводження з вогнепальною зброєю під час полювання, в порушення вимог п.4.6 Положення Про порядок поводження із зброєю, видачі ліцензій на добування мисливських тварин та проведення полювання, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України №129 від 02 квітня 2007 року, перебував у загоні на диких тварин із зарядженою рушницею і рухався у напрямку мисливців, які знаходилися на номерах стрілецької лінії. ОСОБА_8 не переконавшись, що ОСОБА_13 знаходиться на безпечній відстані, а також, що в даній ділянці лісу відсутні інші мисливці, в порушення вимог п. 4.6 зазначеного Положення, яким передбачено заборону стрільби у загоні, здійснив 2-3 постріли з рушниці в напрямку кабана, внаслідок чого заряди дробу від одного з пострілів влучили в потерпілого ОСОБА_13 , який знаходився на відстані близько 18 метрів далі від кабана в кущових насадженнях, та заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального дробового (картеччю) поранення м`яких тканин лівого стегна, стосовно живої людини за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та сліпого вогнепального дробового (картеччю) поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, 2 та 5 ребер зліва, верхньої долі лівої легені і лівої підключичної артерії по ходу раневого каналу, що ускладнилося масивною кровотечею та розвитком геморагічного шоку, що стосовно живої людини за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент спричинення, і в даному випадку призвело до смерті ОСОБА_13 .

Таким чином, за вищевказаних обставин внаслідок злочинної недбалості, допущеної ОСОБА_8 , коли останній не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, здійснивши у загонці постріли з мисливської рушниці, вчинив вбивство через необережність ОСОБА_13 .

В прямому причинно наслідковому зв`язку із скоєнням даного злочину перебувають грубі порушення мисливцем ОСОБА_8 пунктів 1.2; 1.24; 4.6 Положення «Про порядок поводження із зброєю, видачі ліцензій на добування мисливських тварин та проведення полювання», затвердженого наказом Держкомлісгоспу України №129 від 02.04.2007 року, відповідно до яких:

1.2. Умовою безпечного користування мисливською зброєю є чітке виконання правил користування нею та сувора дисципліна всіх мисливців під час полювання.

1.24. Під час групового полювання кожен мисливець зобов`язаний знати його умови і суворо дотримуватись всіх правил безпеки при користуванні зброєю.

4.6. Загоничам забороняється перебувати в загоні із зарядженою зброєю. За попередньою домовленістю, дозволяється стрільба в загоні з гладкоствольної зброї кулями тільки по вовках, що виходять із нього, тобто в протилежному напрямку від стрілецької лінії.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вказує про неповноту та однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що суд безпідставно закінчив судове слідство за наявності в потерпілої сторони ряду клопотань, а також безпідставно відмовляв в їх задоволенні під час судового слідства, судом не було встановлено місце вчинення злочину, безпідставно показання підсудного покладені в основу вироку, оскільки вони є явно суперечливими, висновки експертиз є необґрунтованими, неповними, експерти не змогли підтвердити в судовому засіданні свої експертизи. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У поданій апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі засудженого, безпідставного, невмотивованого призначення йому надто суворого покарання. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин. Окрім того, просить звернути увагу на той факт, що суд прийшовши до висновку про необхідність відбування покарання реально обґрунтував це тим, що в результаті злочинної недбалості загинула молода людина. Також вказує про необґрунтованість стягнення суми моральних збитків, яка є явно завищеною. Просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити покарання обвинуваченому із застосуванням ст.75 КК України, цивільні позови потерпілих задовольнити лише на суму по 25000 гривень кожному. В суді апеляційної інстанції адвокат уточнив апеляційні вимоги, з урахуванням клопотання (а.с.303 т.7), просив звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, провадження закрити, а цивільний позов залишити без розгляду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляцій, міркування захисника та підсудного про необхідність скасування вироку та звільнення від відповідальності з підстав закінчення строків давності, пояснення прокурора, який апеляцію потерпілого заперечив, разом з тим, підтримав позицію захисту про необхідність звільнення засудженого від кримінальної відповідальності, думку адвоката ОСОБА_10 про необхідність скасування вироку та повернення справи на додаткове розслідування, потерпілого, який просив вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні вбивства через необережність. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом доказах.

Так, підсудний ОСОБА_8 як під час досудового слідства, так і суді послідовно розповідав про істотні обставини вчиненого ним злочину, про що вірно вказав і суд першої інстанції (т.1 а.с. 39 40, 114 119, 180, т.2, а.с.104 114, 236 238, 207 - 208).

Також про істотні обставини вказував підсудний і під час відтворення обстановки та обставин події (т.2 а.с. 104-114).

В ході досудового слідства і в судовому засіданні були допитані в якості свідків учасники полювання ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також особи, які перебували поблизу місця проведення третьої загонки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , показання яких узгоджуються з показаннями самого підсудного щодо істотних обставин вчиненого злочину.

Більше того, показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтверджуються протоколами відтворення обстановки та обставин події з їхньою участю (т.2 а.с. 115-119, 120-125, 126-132, 133-138, 202-203).

Показання як самого підсудного, так і вказаних свідків підтверджуються і проведеними оглядами місця події від 13.11.2010р., 15.11.2010р., 11.03.2011р. (т.2 а.с. 15-20, 139-144, т.1 а.с. 10-14, 21-31, 46-53) які проведені та оформленні у відповідності до вимог КПК України.

Таким чином, визнавальні показання ОСОБА_8 , які той підтвердив під час відтворення обстановки і обставин події, в сукупності з показаннями свідків які прямо або опосередковано вказували на здійснення пострілів і поранення ОСОБА_20 саме засудженим, дали суду обґрунтовані підстави прийти висновку, про винуватість останнього у вчиненні інкримінованого злочину.

Суперечності в показаннях засудженого і свідків, на які вказує потерпілий ОСОБА_9 , в даному випадку обумовлені як обставинами вчиненого злочину, зокрема динамікою полювання, не вплинули на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_8 та, на думку колегії суддів, з огляду на сплив часу, не можуть бути усунуті.

Жоден доказ, зокрема і висновок експертизи, немає для суду наперед визначеної сили.

Суд першої інстанції вірно встановив, що причиною смерті ОСОБА_20 стало сліпе вогнепальне дробове (картеччю) поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, 2 та 5 ребер зліва, верхньої долі лівої легені і лівої підключичної артерії по ходу раневого каналу, що ускладнилося масивною кровотечею та розвитком геморагічного шоку.

Про встановлену судом першої інстанції причину смерті ОСОБА_20 в категоричній формі стверджують (а.с.69 т.1, а.с.86 т.2, а.с.128 т.6) або ввважають такою (а.с.52 т.8) всі проведені експертизи по справі з цього питання.

Будь-яких об`єктивних даних щодо можливих інших причин смерті ОСОБА_20 , окрім припущень потерпілого, не встановлено.

Судом першої інстанції вірно констатовано що картечина, яка вилучена з трупа ОСОБА_20 , та гільза, яка була вилучена з місця події під час додаткового огляду та вистріляна з рушниці ОСОБА_8 (а.с.89 т.1) не складали раніше частини одного патрона (а.с.81, 128 т.6; а.с.60 т. 8).

З огляду на те, що ОСОБА_8 здійснив 2-3 постріли, а категоричний висновок про те, скількома пострілами спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_21 зробити неможливо, вказана обставина не може беззаперечно а ні підтверджувати, а ні спростовувати винуватість засудженого.

Враховує колегія суддів і те, що жодна з експертиз (а.с. 76 т.2; а.с.11 т.6; а.с.44 т.8), як не ствердила однозначно про неспроможність показань ОСОБА_8 , так і категорично не вказала про їх спроможність, і ставила свій висновок в залежність від можливого місцезнаходження ОСОБА_20 та засудженого, положення їх тіл і зброї.

Сукупність досліджених доказів дала можливість суду поза розумним сумнівом прийти до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вбивстві ОСОБА_13 через необережність.

Відсутні будь-які об`єктивні дані про форму вини ОСОБА_8 у виді умислу.

Тому кваліфікація дій засудженого за ст. 119 ч. 1 КК України є вірною.

Згідно вимог ч.2 ст. 11-1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Під час розгляду апеляційних скарг, обвинувачений повністю підтримав уточнені вимоги апеляції адвоката щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, події мали місце 13 листопада 2010 року.

У відповідності до вимог ст.376 КПК України, апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи постанову і закриває справу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляцію потерпілого необхідно залишити без задоволення, а скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити повністю, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов слід залишити без розгляду, арешт на майно скасувати, а судові витрати прийняти на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішується у відповідності до ст.81 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 362, 376 КПК України (1960 року), Перехідними та прикінцевими положеннями КПК України (2012 року), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підсудного ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду від 04 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження у справі закрити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Накладений постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_22 від 05.06.2011р. арешт на майно ОСОБА_8 скасувати.

Речові докази:

- рушницю моделі Mega Silver, марки V. Bernardelli, № НОМЕР_1 , конфіскувати; поліетиленовий пакет з металевими предметами круглої форми - 25 картечин, патрони в кількості 2 штуки, гільзи в кількості 12 штук (а.с. 101 т.8), взуття, одяг, особисті речі знищити;

- рушницю моделі Mega, марки V. Bernardelli, № НОМЕР_2 , залишити в органах поліції до вирішення питання в порядку чинного законодавства;

- документи на право проведення полювання, зберігання і носіння зброї, видані на ім`я ОСОБА_13 ; документи на право проведення полювання, зберігання і носіння зброї, видані на ім`я ОСОБА_8 , та журнал інструктажів районного товариства мисливців і рибалок «Тур» залишити в матеріалах даної кримінальної справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді