137/232/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017р. с.м.т. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування, розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин клопотання старшого слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, уродженця с. Селище Літинського району Вінницької області, зареєстрованогоо за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,
Слідчий ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене 19 лютого 2017 р. прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 . Клопотання мотивоване тим, що 17 лютого 2017 близько 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прагнучи задовольнити статеву пристрасть, реалізував свій злочинний намір, спрямований на статеві зносини із неповнолітньою ОСОБА_9 , посягаючи на її статеву свободу, всупереч її волі, діючи з прямим умислом, довівши останню до стану алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, з метою вчинення насильницького статевого акту, використовуючи свою фізичну силу, незважаючи на активний фізичний опір ОСОБА_9 , вступив із останньою у статеві зносини природнім способом.
Внаслідок застосування ОСОБА_5 фізичного насильства ОСОБА_9 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців та ссаден на стегнах, колінах та зовнішніх статевих органах.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України - зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене відносно неповнолітньої.
18.02.2017 року ОСОБА_5 був затриманий о 01:10 год. Того ж дня о 19:36 год. останнього було повідомлено про підозру у скоєнні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 152 КК України.
Оскільки предметом розгляду є злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, тому відповідно до вимог п.2 ч. 2 ст. 27 КПК України, вирішено провести розгляд клопотання у закритому судовому засіданні.
У судовому засіданні слідчий Літинського ВП Калиівнського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав пояснивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 12 (дванадцяти) років, а також те, що останній усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, частково вину у вчиненому визнає. Одночасно наявні ризики, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти нові злочини, ухилятися від слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому просив клопотання задовольнити та не визначати підозрюваному розмір застави з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 , котра входить до групи прокурорвів у згаданому кримінальному провадженні, згідно поставнови від 18 лютого 2017 року (а.с. 47), підтримала клопотання слідчого з підстав, наведених у ньому. Зазначила додатково, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне павопорушення є самим тяжким зі злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Одночасно не встановлені всі свідки злочину, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 , залишаючись на волі може впливати на потерпілу та свідків. Просила врахувати, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину проти здоров`я остоби, однак кримінальне провадження відносно останнього було закрито з нереабілітуючих підстав.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Пояснив, що не знав вік потерпілої, був з нею знайомий та вступав у статеві зносини раніше. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, адже підозрюваний знайомий із потерпілою, раніше з нею вступав у статеві зносини. Заявила, що причиною зверення до правохоронних органів із заявою про вчинення злочину могли виступати особисті мотиви потерпілої. До того ж відсутній висновок експерта, що має вагоме значення у згаданому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду вказаного клопотання, вважаю за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає, відмовляється співпрацювати зі слідством. На даний час не має постійного місця роботи.
Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що існують декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- вчиняти інші кримінальні правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілу та свідків;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжні заходи: у виді особистого зобов`язання через можливість останнього ухилитись від слідства та суду враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину; у виді особистої поруки у зв`язку із відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру; у виді застави у зв`язку із вчиненням злочину із застосуванням насильства. Неможливо застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки останній здатний впливати на потерпілу та свідків вчинення злочину, особи котрих досудовим розслідуванням ще не встановлені.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Так, правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України». Остаточне рішення від 20 травня 2010 року, п 34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
При обранні запобіжного заходу враховуюється також рішення Європейського суду у справі «Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, зокрема, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання. Однак ні захисником ні підозрюваним у судовому засіданні не було доведено протилежного.
Оскільки прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 12 (дванадцяти) років, при обтяжуючих обставинах (п. 13 ч. 1 ст. 67 КПК України (а.с. 8)), наявні декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому клопотання підлягає до задоволення. При цьому також враховано, що хоча ОСОБА_5 раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину проти здоров`я особи, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (кримінальне провадження відносно нього було закрите 09.12.2015 р. з нереабілітуючих підстав (а.с. 6)), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 5).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Оскільки ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у згвалтуванні неповнолітньої особи із застосуванням фізичного насильства (протокол допиту свідка - лікаря ОСОБА_10 (а.с. 28-29)), тому розмір застави у кримінальному проваджені не визначається.
Керуючись ст. ст. 27, 107, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 квітня 2017 року.
Упродовж застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя:ОСОБА_1