печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4679/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних посадових осіб Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0000165, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність компетентних посадових осіб Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0000165, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000165, органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді від 09.12.2016 р. в будинку та на прибудинковій території за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер: :35:063:0903, яка перебуває у її власності ОСОБА_5 , 12.12.2016 р. проведено обшук, в ході якого вилучено в тому числі належні їй на праві власності: 1) ноутбук чорного кольору HP Presario CQ 57 s/n 5CB1490306; 2) флеш- пам`ять у пластиковому корпусі білого кольору; 3) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 4 GB у пластиковому корпусі чорного кольору; 4) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 16 GB у пластиковому корпусі чорного кольору;5) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 4 GB у пластиковому корпусі білого кольору; 6) накопичувач флеш-пам`яті Transcend у металевому у корпусі сріблястого кольору; 7) мобільний телефон Iphone 6s ІС:579С-Е2946А білого кольору; 8) мобільний телефон Iphone 5s ІС:579С-Е2642В білого кольору.

З моменту проведення обшуку по день звернення до суду на її адресу не надійшло жодного повідомлення щодо вирішення питання про арешт вилученого майна, що дає підстави вважати, що слідчим воно не вирішено. Зазначає, що вказане майно, в розумінні ст.. 167 КПК України має статус тимчасово вилученого, що виключає можливість володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про його арешт або його повернення. Оскільки, дане майно не є арештованим, воно підлягає поверненню особі, у якої його вилучено.

За вказаних обставин, просить зобов`язати компетентних посадових осіб компетентних посадових осіб Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0000165 повернути їй вилучені в ході проведення обшуку 12.12.2016 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Новосілки, «Кедр-4» садівницьке товариство МСТ «Кедр» вищевказані речі.

Будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд скарги представник Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, бездіяльність співробітників якої оскаржується, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ч. 2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності в судовому засіданні представника Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, бездіяльність співробітників якого оскаржується, на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.1.ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно зі ст. 169 КПК України тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

В ході розгляду скарги встановлено, що Головним управлінням Служби безпеки України в м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165, в рамках якого на підставі ухвали слідчого судді від 09.12.2016 р. в будинку та на прибудинковій території за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер: :35:063:0903, яка перебуває у її власності ОСОБА_5 , 12.12.2016 р. проведено обшук, в ході якого вилучено в тому числі належні їй на праві власності: 1) ноутбук чорного кольору HP Presario CQ 57 s/n 5CB1490306; 2) флеш- пам`ять у пластиковому корпусі білого кольору; 3) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 4 GB у пластиковому корпусі чорного кольору; 4) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 16 GB у пластиковому корпусі чорного кольору;5) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 4 GB у пластиковому корпусі білого кольору; 6) накопичувач флеш-пам`яті Transcend у металевому у корпусі сріблястого кольору; 7) мобільний телефон Iphone 6s ІС:579С-Е2946А білого кольору; 8) мобільний телефон Iphone 5s ІС:579С-Е2642В білого кольору.

На час розгляду скарги у кримінальному провадженні № 0000165 статус ОСОБА_4 не визначено.

Сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Згідно до протоколу Першого Конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Проте, як свідчать матеріали справи, і це органом досудового розслідування в судовому засіданні в належний спосіб не спростовано, до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено у ОСОБА_4 майна орган досудового розслідування не звертався, вилучені речі та документи до цього часу органом досудового розслідування не оглянуті, речовими доказами не визнані.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обґрунтовуючи подану скаргу заявник посилається на те, що вилучені в ході обшуку речі мають статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входять до переліку майна, на відшукання якого слідчим суддею надано дозвіл, не є арештованим, а тому, підлягає поверненню.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За таких обставин, зважаючи на те, що орган досудового розслідування зобов`язаний як найшвидше вирішити питання про значення вилученого майна для досудового розслідування кримінального провадження, можливість його повернення, з метою непорушення права особи, у якої воно було вилучено, з метою недопущення права власника на володінні майном, а також враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, тоді як суб`єкт бездіяльності не представив слідчому судді відомостей щодо відповідності вилучених в ході обшуку речей та документів критеріям майна, визначеним в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а матеріали провадження не містять даних про арешт, таке майно підлягає поверненню володільцю.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає задоволенню в цій частині.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 2, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних посадових осіб Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0000165, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області у кримінальному провадженні № 0000165 повернути ОСОБА_4 вилучені в ході проведення 12.12.2016 р. обшуку в будинку та на прибудинковій території за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Новосілки, «Кедр-4» садівницьке товариство МСТ «Кедр»: 1) ноутбук чорного кольору HP Presario CQ 57 s/n 5CB1490306; 2) флеш- пам`ять у пластиковому корпусі білого кольору; 3) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 4 GB у пластиковому корпусі чорного кольору; 4) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 16 GB у пластиковому корпусі чорного кольору;5) накопичувач флеш-пам`яті Transcend 4 GB у пластиковому корпусі білого кольору; 6) накопичувач флеш-пам`яті Transcend у металевому у корпусі сріблястого кольору; 7) мобільний телефон Iphone 6s ІС:579С-Е2946А білого кольору; 8) мобільний телефон Iphone 5s ІС:579С-Е2642В білого кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1