Справа № 573/1128/17
Номер провадження 1-кп/573/116/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянки, громадянки України, уродженки Республіки Казахстан, Джамбульської області, Луговського району, р/п Леніна, з повною середньою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 12 грудня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., сплачений штраф 15 лютого 2017 року

- за ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно з наказом від 24 січня 2015 року №77К ОСОБА_4 була прийнята на роботу учнем листоноші УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля ПВПЗ №20. 16 лютого 2015 року між заступником директора Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та працівником ПВПЗ №20 ЦОС №5 ОСОБА_4 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до п. 1 зазначеного договору працівник, що займає посаду листоноші, який виконує роботу безпосередньо пов`язану зі зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення, зберігання довірених йому підприємством (установою, організацією) матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства (установи, організації) і вжити заходів для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.

Отже, ОСОБА_4 є особою, якій ввірено майно УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля ПВПЗ №20 та не є службовою особою.

У точно невстановлений досудовим розслідуванням день, приблизно 22 липня 2016 року, ОСОБА_4 , отримавши в касі пошти гроші в сумі 7226 грн. 37 коп., які призначалися для виплати соціальної допомоги на придбання твердого палива мешканцям с. Воронівка, а саме: 3283 грн. 75 коп. ОСОБА_7 , 1299 грн. 89 коп. ОСОБА_6 , 2642 грн. 73 коп. ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння ними, поклавши гроші до сумки, вирушила з приміщення пошти.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на привласнення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вигляді грошей, які призначалися їм для виплати соціальної допомоги для придбання твердого палива, які перебували у віданні ОСОБА_4 , остання цього ж дня у денний час доби, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що її дії є непоміченими для сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власникам майна, привласнила гроші в сумі 7226 грн. 37 коп., маючи єдиний умисел на заволодіння ними. Після привласнення майна зазначених коштів ОСОБА_4 вирушила в напрямку свого місця проживання, у подальшому використавши гроші на власні потреби.

Крім цього, достовірно знаючи про те, що підроблення документів є протиправними діями, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, 22 липня 2016 року, перебуваючи на робочому місці, маючи на меті здати відомість про виплату соціальної допомоги для придбання твердого палива за квітень місяць 2016 року, ОСОБА_4 самостійно поставила два підписи у відомості №7/5901 на виплату соціальної допомоги для придбання твердого палива за квітень 2016 року за ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , тобто шляхом підробки внесла до відомості №7/5901 завідомо неправдиві відомості про отримання виплат вказаними громадянами.

Також, достовірно знаючи про те, що підроблення документів є протиправними діями, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, 22 липня 2016 року перебуваючи на робочому місці, маючи на меті здати відомість про виплату соціальної допомоги для придбання твердого палива за квітень місяць 2016 року, ОСОБА_4 повторно самостійно поставила один підпис у відомості №8/5901 на виплату соціальної допомоги для придбання твердого палива за квітень 2016 року за ОСОБА_5 , тобто шляхом підробки внесла до відомості №8/5901 завідомо неправдиві відомості про отримання виплати вказаним громадянином.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою винуватість визнала повністю, щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема показала, що з січня 2015 року працювала листоношею в с. Воронівка Білопільського району. У липні 2016 року вона виявила у себе недостачу грошей, які їй надавалась під звіт для виплати громадянам пенсій та інших соціальних виплат. З метою покриття цієї недостачі вона вирішила привласнити гроші потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . З цією метою в липні 2016 року вона забрала собі їх гроші, які надійшли їм як соціальна допомога на придбання твердого палива, а у двох відомостях за них розписалась, що ніби то це вони отримали ці кошти. Привласнила собі більше 7000 грн.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки вона вчинила привласнення чужого майна, яке було ввірено особі, за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила підроблення офіційного документу, який видається підприємством з метою використання його підроблювачем, та за ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила підроблення офіційного документа, який видається підприємством з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинені нею злочини, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, висловила співчуття потерпілим та попросила у них вибачення; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки вона правдиво повідомила про обставини вчинення злочину; відсутність тяжких наслідків, оскільки вартість привласненого майна не становить великий або особливо великий розмір; на утриманні має неповнолітнього сина, інваліда дитинства, та чоловіка, інваліда 2 групи.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Також суд враховує і думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які просила суд ОСОБА_4 суворо не карати та призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому її необхідно звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченої заявлений цивільний позов про відшкодування 2600 грн. майнової шкоди.

Потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченої заявлений цивільний позов про відшкодування 1299 грн. 98 коп. майнової шкоди.

Потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченої заявлений цивільний позов про відшкодування 3200 грн. майнової шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 позови визнала повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у зв`язку із злочинними діями обвинуваченої потерпілим завдано майнової шкоди, тому суд вважає за необхідне зазначені позови задовольнити в повному обсязі.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 не обирався.

У відповідності з вимогами ст. 100 КПК України речові докази: особову картку працівника ОСОБА_4 , наказ розпорядження №77-К, договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно повернути УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля ПВПЗ №20 як власнику; відомості №7/5901, №8/5901, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно залишити там же.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за залучення експертів в розмірі 4453 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей;

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців;

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних злочинів та злочинів, за які її засуджено вироком Білопільського районного суду Сумської області від 12 грудня 2016 року, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей та у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідають 850 грн.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі строком 2 роки з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2600 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1299 грн. 98 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3200 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави в сумі 4453 грн. 20 коп.

Речові докази: особову картку працівника ОСОБА_4 , наказ розпорядження №77-К, договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, повернути УДППЗ «Укрпошта» ЦОС №5 м. Білопілля ПВПЗ №20; відомості №7/5901, №8/5901, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться в Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, залишити там же.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя