Справа № 372/1922/17
Провадження № 1-кп/368/79/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кагарлику в режимі відео конференції питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого в кримінальному провадженні № 0000302 від 17.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000302 від 17.02.2017 року про обвинувачення по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 4 КК України надійшов до Кагарлицького районного суду Київської області 13.07.2017 року.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, на 2 місяці до 15.07.2017 року.
ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 17.02.2017 р. приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , вчинив вбивство останнього за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після спільного розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_8 , запропонував останньому вступити з ним у статевий зв`язок, а саме: орально-генітальний, від чого той відмовився, після чого у ОСОБА_8 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв правою рукою металевий ніж з пластиковою рукояткою білого кольору, який знаходився на столі кімнати кухні зазначеного будинку та почав наносити потерпілому, який в цей час взяв ОСОБА_8 правою рукою за одяг в області лівого передпліччя, тілесні ушкодження, а саме: двічі вдарив його ножем в область грудей зліва, п`ять разів в область шиї та голови, тричі в область центрально-лівої частини черевної порожнини, чотири рази в область центрально-правої частини грудей, чотири рази в область правого плеча та один раз по лівій руці та один раз в область лівої лопатки, в ході чого, чоловіки перемістились з приміщення кухні до приміщення веранди, де ОСОБА_9 від отриманих поранень впав на підлогу та залишився лежати.

При цьому, ОСОБА_8 , усвідомлював, що своїми діями, які полягали у нанесенні великої кількості тілесних ушкоджень він спричинить сильний біль і фізичні страждання потерпілому, бажаючи того, завдав ОСОБА_9 множинних ударів ножем в область тулуба, голови, шиї та верхніх кінцівок, всього в кількості сімнадцяти, трьох ударів в область черевної порожнини та грудної клітки, таким чином вчинивши вбивство потерпілого з особливою жорстокістю.

Після вказаних дій, ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи настання смерті потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився в положенні лежачи на спині в кімнаті веранді будинку, з метою приховання вчинення злочину, взявши останнього двома руками за ліву руку, перетягнув його до кімнати кухні, де накрив футболкою, курткою та ковдрою, які знаходилися на дивані кімнати кухні, підпалив речі за допомогою сірників, після чого зібрав власні речі, відкрив двері будинку, які були зачинені на ключ з середини, взяв зі столу кімнати кухні грошові кошти в сумі 50 гривень, які попередньо отримав від потерпілого, та залишив будинок та домоволодіння.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 58 від 17.02.2017 р., під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1964 року народження, на тілі виявлені ушкодження:

?проникаюча у плевральну порожнину колота рана передньої поверхні грудної клітки, в області 3-4-го міжребер`я ліворуч від медіальної лінії, з пошкодженням м`яких тканин та міжреберних судин, тканини лівої легені; наявністю в плевральних порожнинах близько 500 мл крові, колапсом лівої легені, загальними ознаками крововтрати та шоку;

?проникаючі у черевну порожнину дві колоті рани в області правого підребер`я з пошкодженням м`яких тканин;

?множинні непроникаючі колоті, різані та колото-різані рани тулуба, голови, шиї та верхніх кінцівок у кількості сімнадцяти.

Згідно даних дослідження трупа та висновку судово-криміналістичної експертизи, виявлені ушкодження виникли від дій одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету (предметів) типу клинка ножа, що мав лезо та обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 0,15 см. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя не перевищувала 3,6 см. Найбільша виявлена довжина ранового каналу, що може відповідати довжині зануреної частини травмую чого /-их/ предмету/-тів/, при вимірюванні сукупної товщини ушкоджених тканин та урахуванні мінімального ступеня їх податливості в ділянці ушкодження складає близько 6,6 см. На стінках ушкоджень на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки виявлено поодинокі текстильні волокна чорного кольору. На клаптях шкіри виявлено металізацію сполуками заліза.

Загальна кількість виявлених поранень, які свідчать про мінімальну кількість контактів тіла потерпілого з травмуючим /-ими/ гострим /-ими/ предметом /-ами/- двадцять /20/. Усі виявлені поранення утворились прижиттєво, протягом короткого проміжку часу, наявні термічні зміни частин тіла потерпілого виникли посмертно, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, судово-токсикологічної експертизи та судово-гістологічної експертизи. Напрямки ранових каналів відповідають напрямку дії травмуючого /-чих/ предмету /-ів/. Різна локалізація поранень, різний напрямок ранових каналів вказують на можливу зміну взаєморозташування потерпілого та злочинця під час нанесення тілесних ушкоджень. Можливість виникнення пошкоджень від дій одного предмету не виключається.

Згідно діючих Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, усі наявні проникаючі поранення (три) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, усі інші окремо взяті непроникаючі поранення, мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я за звичайного перебігу у живих осіб.

Смерть ОСОБА_9 , 1964 року народження, настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, яке призвело до крововтрати з розвитком анемії та шоку, пневмотораксу та колапсу легені, про що свідчать виявлені під час судово-медичного дослідження трупа зміни, підтверджені даними судово-медичної гістологічної експертизи.

В крові трупа ОСОБА_9 , 1964 року народження, виявлено етиловий спирт в крові - 0,83%, що за життя людини, толерантної до алкоголю, могло відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Таким чином, своїми умисними діями які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з особливою жорстокістю ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , яке вважає є доцільним і ризики виправдають тримання особи під вартою, так як ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшились, оскільки розгляд справи ще не почався, не допитувалися ні свідки, ні потерпіла, та й обвинувачений може вчинити інший злочин, переховуватиметься від суду. Щодо клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому заперечила з тих підстав, що більш мякий вид запобіжного заходу не досягне мети.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора та заперечувала проти клопотання захисника обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 . ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, оскільки підстави зазначені прокурором не знаходять свого підтвердження та з урахування рішень Європейського суду з прав людини просить змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, працював, хоч і не офіційно.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та заперечував проти клопотання прокурора.
Суд, вислухавши клопотання прокурора та захисника обвинуваченого, думку прокурора щодо клопотання захисника обвинуваченого, потерпілої, обвинуваченого та захисника щодо клопотання прокурора, вважає, відповідно до ст.. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331 ч.3 КПК України слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 дію запобіжного заходу тримання під вартою, задовольнивши клопотання прокурора і відмовивши в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , виходячи з наступного.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме: в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з особливою жорстокістю, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Суд приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , конкретний характер його вчинення і підвищену суспільну небезпечність - інкримінування вчинення умисного злочину із застосуванням насильства, що має наслідком загибель людини, та вважає наявним в провадженні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того в суді не допитувались свідки та потерпіла, суд вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - впливати на потерпілу та свідків, враховуючи те, що доказове значення для суду мають тільки показання, досліджені безпосередньо або отримані в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Окрім того, постійне місце проживання та місце реєстрація обвинуваченого є м. Конотоп Сумської області, що знаходиться на великій відстані від місця розгляду кримінального провадження, не працює та суспільно корисною працею не займається.
Вказане, на думку суду, свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, наведених прокурором, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки джерела доходу не має.
З урахуванням таких обставин навіть при врахуванні даних про особу обвинуваченого суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, в тому числі і домашній арешт, не зможе запобігти наявним в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння та наслідки їх вчинення, колегія суду не знаходить підстав для визначення розміру застави обвинуваченому при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000302 від 17.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 4 КК України відкласти до 15 год. 00 хв. 27 липня 2017 року
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинувачуваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Конотоп Сумської області, освіта середньо - спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей,, який обвинувачується у вчиненні злочину, яке передбачене п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді тримання під вартою Державній установі «Київський слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів, тобто з 14 липня 2017 року до 11 вересня 2017 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_10

ОСОБА_11 Закаблук