Справа № 357/6927/17
У Х В А Л А
20 червня 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білоцерківсьткої місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1, клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - квартиру АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні за №0000130 від 16.06.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий Білоцерківського ВП ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням, просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , котра на даний момент на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , громадянину України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 27.06.2001 року Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області, яке мотивоване тим, що 16.06.2017 року, до Білоцерківської місцевої прокуратури, з письмовою заявою звернувся представник Білоцерківської міської ради за довіреністю ОСОБА_6 , з приводу вчинення шахрайських дій, в наслідок вчинення яких відбулось заволодіння кватирою 2 будинку АДРЕСА_3 , внаслідок чого були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 16.06.2017 року та розпочато досудове розслідування.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 23.05.2017 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» ОСОБА_7 за результатами розгляду заяви з реєстраційним номером: 22392400 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за громадянкою ОСОБА_8 , спірна квартира є комунальною власністю територіальної громади м. Біла Церква, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , який виготовлений 5 червня 2012 року. В технічному паспорті зазначено, що власником спірної квартири є Білоцерківська міська рада, розмір частки власності становить -32/100, будь-яких рішень Білоцерківською міською радою про надання дозволу на відчуження комунального майна, а саме спірної квартири територіальної громади м. Біла Церква, не приймалося, відповідно до інформації, наданої Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Служби приватизації житлового фонду, встановлено, що 32/100 частин квартири в будинку АДРЕСА_3 не приватизовано, ОСОБА_8 із заявою про приватизацію спірної квартири до Служби не зверталась, а тому державна реєстрація речового права на спірний об`єкт нерухомого майна проведена державним реєстратором із порушенням вимог Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та інших законів України з питань приватизації, а Державним реєстратором ОСОБА_7 допущені неправомірні дії щодо вчинення реєстрації речового права на спірну квартиру.
Внаслідок цього приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 було зареєстровано 15.06.17 право-власності квартири АДРЕСА_2 на ОСОБА_5 , а тому накладення арешту необхідне з метою встановлення об`єктивної істини, збереження об`єктів нерухомості, запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та пояснив, що спірна квартира АДРЕСА_2 була незаконно зареєстрована за громадянкою ОСОБА_8 , яка з відповідною заявою про приватизацію вказаного житла до служби приватизації не зверталась, в свою чергу ОСОБА_8 продала квартиру ОСОБА_5 , а тому просить клопотання задовольнити, що необхідно з метою перешкоджання відчудження квартири власником, забезпечення арешту майна під час досудового розслідування.
Згідно ст. 172 ч.2 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилученим, може розглядатись без повідомлення власника майна, якщо це необхідне з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, прийшов до висновку, який мотивую наступним чином.
В судовому засіданні встановлено, що слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно квартиру АДРЕСА_2 , квартиру, яка не являється взагалі тимчасово вилученим майном, так як ніяких дій по її вилученню органом досудового розслідування у фактичного власника, ОСОБА_5 не вчинялось, тобто клопотання подане до слідчого судді всупереч вимогам ст. 167 КПК України.
Власник квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_5 , який згідно матеріалів справи набув право власності на житло на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу житлової квартири, згідно матеріалів справи є добросовісним набувачем квартири, відомостей про те, що Білоцерківська територіальна громада являлась власником саме кв. АДРЕСА_2 , а не 32/100 частки житлового будинку, слідчому судді не надано, власник квартири ОСОБА_5 не є стороною кримінального провадження, є третьою особою, яка у відповідності до вимог закону на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу( не безоплатно) набув права власності на квартиру, тоді як у відповідності до вимог ст. 170 ч.4 КПК України накладення арешту на його майно допускається лише при доведеності того, що він набув його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знав, чи повинен бути знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2-Кримінального кодексу України, тоді як слідчим не зазначено в клопотанні та не надано доказів зазначеного слідчому судді, що є необхідним для накладення арешту на квартиру, тобто арешт на таке житло в порядку ст. 170 ч.4 КПК України не допускається.
У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
В судовому засіданні доведено, що між Білоцерківською міською радою, державним реєстратором ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та третьою особою, ОСОБА_5 існує спір щодо належності кв. АДРЕСА_2 , реєстрації права власності на неї, який може бути вирішений в цивільному порядку, арешт на спірну квартиру допускається з метою забезпечення цивільного позову, виконання рішення суду в цій частині, накладення арешту на квартиру, яка є нерухомим майном, не являється тимчасово вилученим майном, і посилання на те, що накладення арешту на квартиру може бути з метою збереження об`єктів нерухомості, запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, голослівні, у випадку незаконного відчудження квартири ОСОБА_5 , про наміри на відчудження квартири якого в клопотанні взагалі не зазначено, зацікавлені особи не позбавлені можливості оскаржити незаконні правочини чи дії в судовому порядку, в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, що ніяким чином не може перешкодити кримінальному судочинству, досудовому розслідуванню зазначеного кримінального провадження за ст. 190 ч.3 КК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, як заявленому необґрунтовано та всупереч вимогам КПК України.
Згідно ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173КПК України,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - квартиру АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні за №0000130 від 16.06.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку протягом 5 днів з часу її оголошення до Апяляційного суду Київської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1