Справа № 441/804/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/364/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за спільною апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 17 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілої ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 17.01.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
За вироком суду 27.09.2015 року близько 21.30 год. ОСОБА_6 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Mercedes Benz 200E», р.н. НОМЕР_1 , в напрямку м. Львова на 44 км. 200 м. автодороги Львів-Ужгород в с.Градівка Городоцького району Львівської області на ділянці дороги з заокругленням праворуч по ходу його руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного бокового інтервалу до правої межі проїзної частини дороги, що призвело до втрати контролю над його рухом і, як наслідок, виїзду на зустрічну смугу руху, де керований ним транспортний засіб зіткнувся із зустрічним автомобілем "PEUGEOT EXPERT", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 .. Такими діями ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п.1.2, 1.3, 1.5, 2.3 "б", 2.3 "д", 2.9 "а", 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, внаслідок чого пасажири автомобіля марки "PEUGEOT EXPERT", р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав перелом правої ключиці в середній третині, перелом хребта в грудному відділі між 2-3 хребцями зі зміщенням, переломи ребер справа від 1 до 5 та 7 по білягрудинній лінії, 1, 2 по біляхребтовій лінії, 3 по лопатковій лінії та 7, 8 по задньопаховій лінії, зліва від 2 до 11 по біляхребтовій лінії, 6 по передньопаховій лінії та від 3 до 8 по білягрудинній лінії, з розривом міжреберних м`язів між 8 та 9 ребрами зліва, з крововиливом в м`які тканини голови в лобній ділянці справа в проекції рани, крововилив в м`які оболонки головного мозку в тім`яно-потиличній ділянці, пошкодження плеври справа в проекції переломів ребер, пошкодження навколосерцевої сумки зліва, розрив лівого передсерця, крововилив в плевральні порожнини, розтріскування печінки на великі і малі долі та в ділянці зв`язки, забійну рану зірчастої форми в лобній ділянці справа на фоні осадження на кінчику носа, осадження в правій привушній ділянці, яке опускається через праву щоку на підборіддя, поверхневу горизонтальну рану на передньо-боковій шиї справа, садна лінійної форми від рівня правої ключиці вниз, синець на передній поверхні грудної клітки в ділянці правої пахової складки, садно на передній поверхні грудної клітки справа нижче соска, садно на задній поверхні правого ліктьового суглобу, садно на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, множинні точкові садна на тильній поверхні правої кисті, осадження на задньо-боковій поверхні правого стегна в середній третині, садно на передній поверхні правої гомілки в середній третині, садно на передній поверхні лівої гомілки в середній третині, садно на передній поверхні лівої гомілки в середній третині на фоні синця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень відносно живих осіб та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і призвели до швидкого настання смерті; ОСОБА_9 отримала струс головного мозку, закритий перелом нижньої третини лівої гомілки із зміщенням кісткових уламків, вивих правого стегна, забійну рану тім`яної ділянки голови, забійну рану спинки носа, забійну рану лівого колінного суглобу, забійні рани передньої поверхні гомілок, синці в орбітальних ділянках, ерозію рогівки правого ока, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; ОСОБА_10 отримала забій головного мозку середньої важкості, субарахноїдальний крововилив, закритий злам виличної кістки справа, закритий злам обох ключиць зі зміщенням, закритий злам другого ребра справа, лівобічний гемопневмоторакс, контузію очного яблука справа, забійну рану правої надбрівної ділянки, синець в правій орбітальній ділянці, субконюнктивальний крововилив справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; ОСОБА_12 отримав переломовивих правого стегна, субапофізарний злам головки стегнової кістки та кураєвий злам заднього краю кульшової западини, краєвий, внутрішньо суглобний перелом проксимального метаепіфізу основної фаланги п`ятого пальця правої стопи, множинні садна смугоподібної форми на задній поверхні правого передпліччя з переходом на кисть, садно на передній поверхні правого колінного суглобу, садно на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
На даний вирок місцевого суду обвинувачений та його захисник подали спільно підписану апеляційну скаргу, в якій просять оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, а також призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянти покликаються на те, що судом першої інстанції неповно досліджено особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме те, що він працює на важливій роботі, немає жодних дисциплінарних стягнень, позитивно характеризується, сприяв досудовому розслідуванню, здійснив часткове матеріальне відшкодування потерпілій стороні. Крім цього, в апеляційній скарзі апелянти вказують, що матеріалами кримінального провадження не стверджується перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП. Також сторона захисну вказує, що була відсутня під час проголошення вироку в судовому засіданні в суді першої інстанції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Вимоги апеляційної скарги також підтримали усі потерпілі та представник потерпілої.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим в частині призначеного покарання.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, обвинуваченого і його захисника, потерпілих і їхнього представника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочинного діяння відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Колегія суддів вважає необґрунтованою апеляційну вимогу про те, що ОСОБА_6 на момент ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки зазначена обставина належним чином встановлена достатніми та допустимими доказами у справі, які місцевим судом були ретельно досліджені і ця обставина обґрунтовано мотивована у вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, тяжкі наслідки кримінального правопорушення, що проявились в загибелі одного з потерпілих, правильно врахована обставина, що пом`якшує покарання щире каяття, та обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому, як основне, так і додаткове, призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення особи обвинуваченого ОСОБА_6 , а отже не знаходить підстав для задоволення апеляційної вимоги щодо зменшення для обвинуваченого строку додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами з двох років до одного року.
Водночас під час апеляційного розгляду встановлені такі обставини справи, які не повно були досліджені судом першої інстанції, та які, на думку колегії суддів, дають підстави дійти до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При цьому колегія суддів враховує думку усіх чотирьох потерпілих та їх представника, які просили апеляційний суд задовольнити апеляцію обвинуваченого та надати можливість виправитись ОСОБА_6 без відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку. Так, у своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_9 вказала, що ОСОБА_6 добровільно частково відшкодував їй нанесену моральну шкоду у зв`язку зі смертю чоловіка в сумі 2000 доларів США і 27000 гривень, про що свідчить копія письмової розписки, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що вони здобувають вищу освіту заочно навчаючись, у зв`язку з чим ОСОБА_6 пообіцяв оплати їх навчання. Усі потерпілі також вказали, що пробачають ОСОБА_6 , у свою чергу у своєму поясненні обвинувачений запевнив потерпілих, що у вчиненому щиро розкаюється і в подальшому добровільно буде відшкодовувати завдану матеріальну та моральну шкоду.
З викладеного та враховуючи милосердну позицію потерпілих щодо пробачення обвинуваченого ОСОБА_6 , особу останнього, який добровільно частково відшкодував потерпілим нанесену моральну шкоду (т.2 а.с.32), раніше не судимий (т.1 а.с.222), по місцю проживання та роботи характеризується позитивно (т.1 а.с.225, 226, т.2 а.с.33, 34), суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника підлягає до задоволення в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст.75 КК України, в решті апеляційних вимог слід відмовити за безпідставністю.
Крім того колегія суддів вважає необґрунтованою апеляційну вимогу щодо незаконності вироку через відсутність обвинувачено тазахисника в залі судового засідання лише під час проголошення вироку в судовому засіданні в суді першої інстанції, позаяк колегією суддів із журналу судового засідання від 17.01.2017 року та із запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу (на компак-диску) встановлено, що місцевий суд чітко дотримався вимог ст.376 КПК України щодо проголошення судового рішення, а саме вирок був проголошений негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, головуючий у судовому засіданні роз`яснив порядок і строки оскарження вироку, увесь процес проголошення вироку фіксувався за допомогою технічного засобу. При цьому колегія суддів не виявила будь-яких порушень із боку місцевого суду, а лише було встановлено, що після виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення вироку, обвинувачений та його захисник самовільно покинули зал судових засідань не дочекавшись виходу суду із нарадчої кімнати. Крім того, у день проголошення вироку його копії були вручені усім сторонам кримінального провадження, що не заперечується і самими апелянтами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 17 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на три роки.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до касаційного суду шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: