АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/291/17 Справа № 205/3051/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника ДП`Придніпровська залізниця» ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст.ст. 75, 104 КК України;
засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року і за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпрі, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2011 року за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України, направленого для відбування покарання постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року, звільненого 30 травня 2013 року умовно-достроково на 7 місяців 24 дні; проживаючого в АДРЕСА_2 , -
засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначено йому покарання за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, та остаточно ОСОБА_11 до відбування призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Барнаулі Алтайського Краю Російської Федерації, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 -
засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено з випробуванням від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_12 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу та повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання.
Стягнуто з ОСОБА_8 і ОСОБА_12 солідарно на користь держави судові витрати у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 коп.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати у розмірі 4884 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривні 36 коп.
Вироком суду ОСОБА_11 визнано винним та засуджено за те, що він 02 березня 2015 року, близько 12.50, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до перегону блокпосту «175 км. ст. Обвідна» Придніпровської залізниці, де реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливої зацікавленості, відкопавши за допомогою заздалегідь заготовленої лопати, та таємно викрав майно, належне ДП «Придніпровська залізниця» в особі ВСП «Дніпропетровська шоста дистанції сигналізації та зв`язку», - магістральний кабель «ТЗБ 12х4», довжиною. 6 метрів вартістю 184, 44 грн. Після цього з викраденим з місця злочину зник.
04 березня 2015 року, близько 11.40, ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до перегону блокпосту «175 км. ст. Обвідна» Придніпровської залізниці; де діючи повторно, з корисливої зацікавленості, відкопавши та перерубавши за допомогою заздалегідь заготовленої сокири, таємно викрав майно, належне ДП «Придніпровська залізниця» в особі ВСП «Дніпропетровська шоста дистанції сигналізації та зв`язку», - магістральний кабель «ТЗБ 12х4» довжиною 9 метрів вартістю 400 грн., після чого з викраденим з місця злочину зник.
В апеляції захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого просить оскаржуваний вирок скасувати і закрити дане кримінальне провадження щодо його підзахисного.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник вважає, що вирок є незаконним, оскільки доказів в підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 стороною обвинувачення надано не було. В судовому засіданні в суді першої інстанції жоден зі свідків, в тому числі свідок ОСОБА_13 не зазначав, що бачив як ОСОБА_11 викопував вкрадений кабель або взагалі знаходився на місці крадіжки кабелю. Покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Крім того адвокат звертає увагу колегії суду, що відповідно до обвинувачення, ОСОБА_11 , начебто, здійснив крадіжку 02.03.2015 року саме у період часу з 12:50 до 13:30 год., а 04.03.2015 року саме у період часу з 11:40 до 12:30 год. Посилається, що свідок ОСОБА_13 стверджує, що бачив чоловіка з кабелем о 18:00 год. і тому не зрозумілим залишається такий великий розбіг в часі.

16 січня 2017 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_15 до початку апеляційного розгляду відмовився від апеляційної скарги, про що надав відповідну заяву.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, просили скасувати вирок суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі та ретельно досліджених в судовому засіданні і наведених у вироку доказах, а саме:

- поясненнями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 02 березня 2015 року, о 08.00, він заступив на зміну як черговий станції «Обвідна», та близько 13.25 на пульті табло загорілась хибна зайнятість перегону «станція Обвідна - 175 км.» Придніпровської залізниці. Про це він одразу повідомив до чергової частини лінійного відділу міліції. Тобто викладене свідчить, що саме о 13.25 годині 02.03.2015 року було викрадено частину кабеля;

- Поясненнями свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , встановлено, що 02 березня 2015 року з 08.00 вони, як працівники воєнізованої охорони, знаходились на чергуванні на перегоні «ст. Обвідна 175 км.» Придніпровської залізниці та, близько 16.00, були направлені до пікету № 3 19 км., де взяли участь в огляді місця події, під час якого і було виявлено поглиблення в землі довжиною 6 метрів та встановлено відсутність магістрального кабелю;

- Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_19 , що 02 березня 2015 року, знаходячись на робочому місці в якості електромеханіка СЦБ, він, близько 13.00, від чергової по станції дізнався про наявність сигналу з перегону «ст. Обвідна 175 км.», та прийшовши на місце з метою перевірки приладів, помітив вирите поглиблення в землі та відсутність магістрального кабелю;

- В свою чергу свідок ОСОБА_13 пояснив, що 02 березня 2015 року, в обідній час, він, проходячи в районі залізничного перегону «ст. Обвідна 175 км.», помітив двох чоловіків, одним з яких був ОСОБА_11 , який ніс кабель;

Пояснення вказаних вище свідків є послідовними, узгодженими між собою та з іншими наведеними у вироку доказами.

Поясненнями свідка ОСОБА_20 , встановлено, що 04 березня 2015 року, близько 12.20, він, проходячи в районі 19 км. пікету № 3 перегону «ст. Обвідна 175 км.» він помітив двох чоловіків, один з яких розкопував землю сокирою та витягував кабель. Після цього від своїх колег працівників Придніпровської залізниці він дізнався про сигнал хибної зайнятості на табло, після чого вони разом з колегами, приїхавши на місце, виявили вириту траншею та відсутність кабелю довжиною 9 метрів;

Про те, що ОСОБА_11 приходив до нього 02 березня 2015 року та 04 березня 2015 року та продавав йому фрагменти свинцевих трубок, які він у нього і придбав, заплативши 02 березня 2015 року грошові кошти у сумі 250 грн., а 04 березня 2015 року у сумі 400 грн, неодноразово поясняв вказаний свідок.

Вина обвинуваченого встановлена і іншими доказами:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21 травня 2015 року. коли свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_11 як чоловіка, який ніс кабель в районі залізничного перегону;

- протоколом огляду місця події від 02 березня 2015 року, з якого вбачається, що на перегоні «ст. Обвідна 175 км.» Придніпровської залізниці виявлено вирите поглиблення в землі та сліди відрізу магістрального кабелю;

- актом технічного стану пошкодженого об`єкта від 02 березня 2015 року встановлено факт викрадення магістрального кабелю «ТЗБ 12х4», довжиною 6 метрів;

- протоколом огляду місця події від 04 березня 2015 року, з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що на 19 км. пікету № 3 перегону «ст. Обвідна - 175 км.» виявлено поглиблення в землі та відсутність магістрального кабелю «ТЗБ 12х4»;

- актом технічного стану пошкодженого об`єкта від 04 березня 2015 року,з якого вбачається, що встановлено факт викрадення магістрального кабелю «ТЗБ 12х4» довжиною 9 метрів;

- протоколом від 05 березня 2015 року про вилучення у ОСОБА_14 фрагментів свинцевих трубок у кількості 29 шт., які йому двічі збув ОСОБА_11 ;

- протоколом про вилучення від 16 березня 2015 року за участю спеціаліста-електромеханіка у ОСОБА_14 відрізків свинцевої труби (фрагментів свинцевих трубок) у кількості 29 шт., які є частинами магістрального кабелю «ТЗБ 12х4»;

- висновком судово - трасологічної експертизи № 65/7 від 22 травня 2015 року, з якої вбачається, що вилучені 29 фрагментів оболонок кабелю могли бути частинами кабелю, який містить в своїй конструкції оболонку з сурьмянистого свинцю;

- висновком судово - товарознавчої експертизи № 564/38 від 08 червня 2015 року, якою визначено ринкову вартість магістрального кабелю «ТЗБ 12х4», викраденого 02 березня 2015 року та 04 березня 2015 року, у розмірі відповідно 184, 44 грн. та 276, 66 грн.;

Наведеними доказами, які послідовно узгоджуються між собою, об`єктивно спростовується твердження захисника ОСОБА_10 стосовно непричетності його підзахисного до викрадень магістрального кабелю, які мали місце 02 березня 2015 року та 04 березня 2015 року; а його безпосереднє місцезнаходження на місці вчинення злочинів і збут ним викраденого майна, яке в подальшому було виявлено та вилучено, виключають будь-яку обґрунтованість заперечення ним своєї винуватості.

Позицію обвинуваченого про непричетність до вказаних крадіжок кабелю, суд правильно розцінив як намагання уникнути кримінального відповідальність за скоєне.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна та як таємне викрадення чужого майна, що вчинене повторно.
Досліджені докази, покладені судом в основу вироку, є допустимими, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у справі і правильно кваліфіковані.
Таким чином із зібраних та досліджених доказів вбачається, що саме ОСОБА_11 здійснив інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Сумніватися у достовірності наведених у вироку судом доказів, підстав немає.
Доводи захисника про те, що судом були істотно порушені норми кримінального процесуального законодавства у вигляді невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, колегія суддів розцінює, як надумані. Із матеріалів кримінального провадження та звукозапису судового засідання випливає, що впродовж судового засідання були допитані всі свідки та досліджені необхідні докази по справі, які повністю підтверджують вину обвинуваченого у скоєних крадіжках.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покази ОСОБА_11 та доводи захисника ОСОБА_10 про непричетність до кримінальних правопорушень є способом захисту від обвинувачення, оскільки їхні доводи не знайшли свого об`єктивного підтвердження при перевірці наявних матеріалів.
Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, обставин, які пом`якшують покарання, а також обтяжуючих покарання обставин.
Так, при призначенні покарання суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, характеристики, відомості про попередні судимості та інші обставини, які характеризують його особу. У зв`язку з чим, суд правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.
Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначеного, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Як видно з наявних матеріалів, ОСОБА_11 раніше вже судимий та після відбуття покарання знову скоїв крадіжку.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.
Отже підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не встановила.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року, відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду: