АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/638/17 Справа № 191/4793/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року, стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов?янськ Донецької області, громадянина України, який проживав по АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 24.10.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі;

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20 січня 2015 року вирок від 24.10.2014 року змінено, перекваліфіковано ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 04.04.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 06.07.2014 року до 20.01.2015 року включно,

якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На вищевказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що він просить зазначену ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В доводах апеляційної скарги засуджений посилається на те, що судом першої інстанції були порушені його права, оскільки йому не було вручено пам?ятку про його права. В судовому засіданні суд не роз`яснив йому його права та обов`язки, він був позбавлений права приймати участь в судових дебатах та права на останнє слово.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України в ухвалі зазначив, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення злочину, який є умисним та відноситься до категорії тяжких.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги засудженого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За час відбування покарання в СВК-94 ОСОБА_9 стягнень та заохочень не має. Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №10 СВК-94, за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе посередньо, не працює, будь-яких позитивних змін в поведінці засудженого, які б свідчили про його виправлення не відбулося, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими, у відносинах з адміністрацією дотримується правомірних ввічливих взаємовідносин, намагається одним словом утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті і порядку.

ОСОБА_8 не довів суду свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_8 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року, стосовно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: