Справа № 1-кс/331/2442/2016
331/4519/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 1 відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2016 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий 1 відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична організація - це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснюється розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

Роз`ясненням п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» за 23.12.2005 року № 13, вказано, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для зайняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації - то відповідно до п. 13 вказаної Постанови вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

У зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Окрім цього, на підставі Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької області триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»).

Вказана терористична організація створена на території Донецької області в березні-травні 2014 року та має стійку, організовану структуру військового типу, єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність, дисципліну, члени цієї організації мають у своєму розпорядженні сукупність технічних пристроїв та засобів, що застосовуються для ураження живої сили, техніки, споруджень та інших цілей, у тому числі вогнепальну зброю, важке військове озброєння та техніку. Основною метою її діяльності є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України шляхом створення незаконного державного утворення «ДНР», встановлення своєю терористичної псевдо влади, вчинення терористичних актів, диверсій, військове протистояння правоохоронним органам та Збройним силам України, органам державної влади, фізичне знищення їх особового складу, залякування населення, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі. Вказані формування дислокувались та дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Донецької області, мають загальне керівництво та координацію діяльності.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи та розуміючи, що «ДНР» діє на території України саме як терористична організація, діє на території України незаконно, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушенню громадської безпеки, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, будучи радикально налаштованою особою, що не сприймає державну владу в Україні, діючи умисно з метою зміни меж території України шляхом захоплення окремих її територій учасниками терористичних груп самопроголошеного незаконного утворення «ДНР», для дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні, порушення громадської безпеки та залякування населення, усвідомлюючи злочинність своїх дій, приблизно у травні 2014 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, для організаційного, адміністративно-господарського, військового та територіального забезпечення діяльності зазначеної терористичної організації у Донецькій області вступив до 3-го мотострілкового батальйону незаконного озброєного воєнізованого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» в складі якого приймає участь та активно сприяє діяльності інших радикально налаштованих озброєних терористичних груп, шляхом безпосередньої участі в збройній боротьбі проти Збройних сил України та Національної гвардії України.

Перебуваючи на території Донецької та Луганської областей, з травня 2014 року та по теперішній час ОСОБА_5 , являючись активним членом радикально налаштованого озброєного терористичного угруповання - 3-го мотострілкового батальйону підконтрольного терористичній організації «ДНР» приймає активну участь в бойових діях проти спецпідрозділів правоохоронних органів України та Збройних сил України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на частково окупованій території Донецької та Луганської областей, а також здійснює озброєну охорону блок-постів, та озброєне патрулювання міст і районів Донецької та Луганської областей, захоплених та незаконно утримуваних терористами зазначеної терористичної організації.

Згідно з ч.5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 258-3 КК України є особливо тяжкий.

13.05.2016 року слідчим 1 відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто участь у терористичній групі та інше сприяння діяльності терористичній групі.

17.06.2016 року матеріали, що стосуються обставин здійснення ОСОБА_5 участі та сприянні терористичній організації були виділені в окреме провадження під №0000042.

22 червня 2016 року слідчий 1 відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу, по кримінальному провадженню №0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 22 червня 2016 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України. Виконання ухвали про здійснення приводу доручено органу, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.. Строк дії ухвали встановлено до 17 грудня 2016 року.

Станом на 19 грудня 2016 року ОСОБА_5 не затримано, місце його перебування не встановлене, у міжнародний розшук не оголошено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 3 ст. 190 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2016 року не затримано та не доставлено до суду для розгляду клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не перебуває у міжнародному розшуку, слідчий суддя позбавлений законних підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, вважає за необхідне клопотання слідчого залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого 1 відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
19.12.2016