Справа № 473/3866/16-к
Номер провадження1-кп/473/43/2017
ВИРОК
іменем України
"10" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенська Миколаївської області, українки, громадянки України, з базовою вищою освітою, яка працює ТСЦО м. Вознесенська соціальним працівником, заміжньої, яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , не судимої,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2016 року приблизно о 14.00 год. в АДРЕСА_2 , в коридорі гуртожитку, ОСОБА_7 кулаком правої руки нанесла один удар в обличчя ОСОБА_4 в область правої скроневої частини та ока. Після чого штовхнула останню в результаті чого та впала на підлогу на спину. ОСОБА_7 . Відразу сіла зверху на ОСОБА_4 та почала наносити численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, а особливо по лівій руці в область плеча та по лівій нозі нозі в область стегна. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі зправа в області зовнішнього кута брови, на бічній поверхні лівого плеча в нижній третині з переходом на ліктьовий суглоб два синці, на внутрішній бічній поверхні нижньої третини правого передпліччя і на внутрішньої поверхні садна, на внутрішній поверхні нижньої третини правого плеча синець, на бічній поверхні нижньої третини лівого стегна синець. Отримані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_7 винною себе в скоєні злочину визнала частково та пояснила, що вона проживає в гуртожитку. 10 листопада 2016 року біля 14.00 год вона прийшла додому годувати дитину та побачила, що ОСОБА_4 повісила біля її кімнати шарф з якого стікала вода. ОСОБА_7 зробила ОСОБА_4 зауваження. Тоді ОСОБА_4 увірвалась до неї в кімнаті та почала сварку. ОСОБА_7 намагалась вигнати потерпілу, але ОСОБА_4 схопила її за волосся. Вони впали. Коли вони впали ОСОБА_7 почала відбиватись від потерпілої руками. Потім вони розійшлись. В скоєному кається, просить вибачення у потерпілої;
Але винність обвинуваченої ОСОБА_7 в скоєні зазначеного злочину повністю підтверджується слідуючими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:
- поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що вона проживає в одному гуртожитку з обвинуваченою. Восени, 10 числа, вона прийшла додому, попрала та повісила шарф. Через деякий час прийшла ОСОБА_7 та через шарф почала сварку, під час сварки обвинувачена кричала та ображала потерпілу. Після чого ОСОБА_7 вдарила ОСОБА_4 в скроню і потерпіла схопила обвинувачену за волосся. ОСОБА_7 повалили ОСОБА_4 на підлогу і почала її бити. Все це відбувалось в коридорі гуртожитку. В цей момент вибігла їх сусідка ОСОБА_8 та відтягнула ОСОБА_7 . У ОСОБА_4 були синці на обличчі та лівій руці, а також на правій.
- поясненнями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що вона мешкає в гуртожитку разом з потерпілою та обвинуваченою. Коли свідок знаходилась в своїй кімнаті та почула крики. ОСОБА_8 вибігла з кімнати і побачила, що на підлозі в коридорі лежала ОСОБА_4 , а на ній сиділа ОСОБА_7 . ОСОБА_4 тримала ОСОБА_7 за волосся, а обвинувачена била потерпілу двома руками. ОСОБА_8 розійняла їх. Потім від ОСОБА_4 , свідок дізналась, що сварка виникла через шарф потерпілої.
- висновком експерта №1917 від 15.11.2016 року, згідно якого у ОСОБА_4 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, синців в ділянці верхніх та лівої кінцівок. Тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок не менш п`яти ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги та інше. Малоймовірна вірогідність утворення тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з положення стоячи.
Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 у пред`явленому їй обвинуваченні.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що вона спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 з метою самозахисту, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як протирічать поясненнями потерпілої, свідка ОСОБА_8 , висновку експерта №1917 від 15.11.2016 року, які судом беруться за основу, так як вони були логічними та послідовними під час судового слідства.
Аналізуючи викладене, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведене в повному обсязі і в її діях, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, спричиненому ОСОБА_4 , вбачає склад злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, а саме те, що це є злочин невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, те, що вона посередньо характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, та вважає можливим призначити їй покарання у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1