Справа № 487/1486/17
Провадження № 1-кп/487/248/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, працюючого пекарем на ПП « ОСОБА_6 », на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 06.02.2017 року близько 06.00 год., коли ОСОБА_5 знаходився в тамбурі квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , у нього раптово виник корисливий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня, 06.02.2017 року близько 06.00 год. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власного збагачення, діючи з корисливих мотивів, за відсутності уваги з боку власника майна, таємно викрав дитячий мотоцикл «Orion» червоного кольору, який належав потерпілій ОСОБА_4 , вартістю 380 гривень.

Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 380 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході досудового слідства в кримінальному провадженні №0000582 від 10.02.2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення.

З огляду на викладене, а також те, що вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , примирилися, враховуючи щире розкаяння ОСОБА_5 , його активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування заподіяної шкоди, сторони угоди узгодили покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_4 досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 13.03.2017 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000582 від 10.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 13.03.2017 року покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді арешту з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_1