Справа №489/645/17 16.02.2017

Провадження № 11-сс/784/84/17 Категорія запобіжний захід
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої-судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2017 року, яким застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2017 року, до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 3, 190 ч. 2, 190 ч. 2, 190 ч. 4 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзя Читинської області Росії, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, що має неповнолітню дитину, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого 23 грудня 2014 року Комунарівським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 186 ч. ч. 1, 2; 69, 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 31 серпня 2016 року за відбуттям покарання; -
- застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб. Строк дії ухвали закінчується 08 квітня 2017 року в межах 01.30 год.
Підозрюваному визначено заставу у розмірі 480 000 гривень та обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які будуть покладені на нього у разі внесення ним застави: прибувати до слідчого раз на тиждень; докласти зусиль до пошуку роботи;
- у разі невиконання яких до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під варто відносно ОСОБА_7 із непомірною заставою.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
що слідчим та прокурором порушено вимоги ст. 184 КПК України щодо змісту клопотання, внаслідок чого слідчий суддя повинен був відмовити у розгляді даного клопотання;
що суд не звернув уваги на зазначення у клопотанні вказівки лише про повідомлення про підозру 07 лютого 2017 року та на відсутність вказівки на повідомлення про підозру від 09 лютого 2017 року, і що вказана у клопотанні правова кваліфікація злочину не відповідає повідомленню про підозру від 07 лютого 2017 року; що є незрозумілим, яку саме підозру слідчий суддя визнав обґрунтованою;
що жодний передбачений статтею 177 КПК України ризик слідчим та прокурором не доведений;
про необґрунтоване обрання стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з непомірною заставою.
Наводить обставини повідомлення 09.02.2017 року ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190; ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України.
Також наводить доводи щодо порушення прав підозрюваного ОСОБА_7 , пов`язаних з його затриманням.
Водночас вважає, що прокурор та слідчий не довели належним чином слідчому судді неможливість застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на дані про його особу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 31 січня 2017 року приблизно о 22.55 год., знаходячись в тамбурі квартири АДРЕСА_2 , повторно, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 3 400 доларів США та 6 000 грн.
01 лютого 2017 року приблизно о 23.00 год., знаходячись біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 20 000 доларів США.
07 лютого 2017 року приблизно о 01.20 год., знаходячись біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , повторно, шляхом обману, намагався заволодіти грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 10 000 грн., проте, не виконавши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин, внаслідок затримання працівниками поліції.
07 лютого 2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09 лютого 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 190 ч. 2; 190 ч. ч. 2, 4 КК України.
Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших злочинів.
Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав: що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, що підтверджується показами потерпілих про такі обставини, відомостями про впізнання потерпілими підозрюваного та затримання підозрюваного безпосередньо під час вчинення злочину; що ОСОБА_7 підозрюється у неодноразовому вчиненні злочинів проти власності, зокрема особливо тяжкого, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, що дає достатні підстави вважати про існування ризику вчинення ним і інших злочинів, що, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, дає достатні підстави для застосування запобіжного заходу; і що є недоведеними обставини існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, з урахуванням наявності у підозрюваного, постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, утриманців.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; наявність у нього судимості, відсутність постійного місця роботи; розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється; а також з урахуванням наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місці проживання, родини, утриманців, стан його здоров`я, що однак не стримало його від вчинення злочинів; - прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеному ризику.
Одночасно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя визнав за необхідне: визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених цим Кодексом обов`язків, у визначених ч. 5 ст. 182 КПК України межах, та покласти на підозрюваного передбачені ст. 194 КПК України обов`язки у разі внесення застави.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги першої; при цьому захисник ОСОБА_6 в дебатах навела доводи щодо можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту; доводи-заперечення прокурора ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги захисника; вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у неодноразовому вчиненні злочинів проти власності, зокрема і особливо тяжкого, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 190 ч. 2; 190 ч. ч. 2, 4 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження докази в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинних діянь, а також про існування передбаченого ст. 177 КПК України ризику.
Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме даними, які містяться: в протоколах прийняття заяв ОСОБА_9 від 01.02.2017 року, ОСОБА_10 від 02.02.2017 року, ОСОБА_11 від 07.02.2017 року; в протоколах допиту потерпілих ОСОБА_9 від 01.02.2017 року, ОСОБА_10 від 03.02.2017 року, ОСОБА_11 від 07.02.2017 року; протоколах пред`явлення особи для впізнання від 08.02.2017 року, відповідно до яких потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (відповідно) за сукупністю зовнішніх ознак впізнали ОСОБА_7 , як особу, яка шахрайським шляхом заволодла їх грошовими коштами; в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 за сукупністю зовнішніх ознак впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка шахрайським шляхом намагалася заволодіти її грошовими коштами; в заяві потерпілої ОСОБА_11 від 07.02.2017 року про добровільну видачу належного підозрюваному ОСОБА_7 мобільного телефону «Нокія», який був оглянутий в той же день; в протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 08.02.2017 року про його знаходження вдома 07.02.2017 року приблизно о 00.37 год., коли йому на мобільний телефон зателефонувала бабуся ОСОБА_13 та повідомила, що його матері телефонував невідомий, який сказав, що її син збив людину та потрібні гроші. Після чого приїхав до будинку АДРЕСА_4 , де сховався за рогом до моменту затримання ОСОБА_7 ; у рапорті інспектора патрульної поліції від 07.02.2017 року про обставини затримання ОСОБА_7 , в ході якого останній чинив опір.
Крім того, сама захисник в апеляційній скарзі навела обставини повідомлення ОСОБА_7 про підозру 09.02.2017 року до розгляду слідчим суддею вказаного клопотання слідчого, копія якого була надана слідчому судді у судовому засіданні. А тому відсутні підстави вважати, що цього факту (повідомлення ОСОБА_7 про підозру 09.02.2017 року) не існувало на момент розгляду слідчим суддею вказаного клопотання.
Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 190 ч. 2; 190 ч. ч. 2, 4 КК України.
З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та невідповідності правової кваліфікації злочину повідомленню про підозру від 07.02.2017 року, є неприйнятними.
До того ж, апеляційний суд, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, виходить з того, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в своїй ухвалі, що є недоведеними обставини існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, з урахуванням наявності у підозрюваного ОСОБА_7 , постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, утриманців.
При вирішенні питання про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчим суддею було вірно враховано встановлені обставини та вагомість доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у неодноразовому вчиненні злочинів проти власності (у тому числі і особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років), є раніше судимим за вчинення аналогічних злочинів, не працює.
Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування ризику вчинення ОСОБА_7 і інших злочинів, що, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, дає достатні підстави для застосування запобіжного заходу.
За такого є безпідставними твердження апелянта про недоведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; наявність у нього судимості, відсутність постійного місця роботи; розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється; а також з урахуванням наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місці проживання, родини, утриманців, стан його здоров`я, що, водночас, не стримало його від вчинення злочинів; прийшов до вірного висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеному ризику.
А тому є безпідставною апеляційна скарга і в цій частині.
Посилання захисника на встановлення слідчим суддею занадто великого розміру застави, є неспроможними.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір застави слідчим суддею визначений у відповідності до зазначених вимог закону та положень ч. 4 ст. 182 КПК України, є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави та не є завідомо непомірним для нього з огляду на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 ряду корисливих злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину, а також з урахуванням розміру майнової шкоди, у завданні якої він обґрунтовано підозрюється.
Крім того, захисником даний довід апеляційної скарги взагалі не конкретизований.
Є такими, що не ґрунтуються на законі доводи апелянта про порушення слідчим та прокурором вимог ст. 184 КПК України щодо змісту клопотання, оскільки таких порушень не встановлено ані слідчим суддею, ані апеляційним судом.
Порушення, які, на думку захисника, допущені органом досудового розслідування при затриманні ОСОБА_7 , не впливають на законність прийнятого слідчим суддею рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу, а можуть бути предметом оскарження в іншому провадженні.
Таким чином, слідчий суддя дотримався вимог ст. ст. 177, 178, 194 КПК України щодо оцінки всіх обставин кримінального провадження в сукупності при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
З огляду на зазначене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, про що просить апелянт.
Що стосується доводів захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то захисник в апеляційній скарзі не просила про таке.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2017 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 квітня 2017 року до 01.30 год.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: