Справа № 520/3413/17
Провадження № 1-кп/520/683/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження №0001452відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини № НОМЕР_1 , не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

В с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Потерпілий вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.
Обвинувачений просить суд повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків обвинувального акту, вважає неможливим призначити кримінальне провадження до розгляду. Також пояснив, що з матеріалами справи в період досудового розслідування він не ознайомився, адвокат для захисту його інтересів на досудовому слідстві слідчим йому не був наданий, слідчий дав йому підписати документи,які він не читаючи підписав.
Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило суттєві порушення вимог чинного законодавства України, в тому числі порушивши право обвинуваченого на його захист.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд 1-ої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Прокурором при складанні обвинувального акту не дотримано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій підозрюваного, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими.

З тексту викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та тексту формулювання обвинувачення вбачається, що фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими не відповідають змісту формулювання обвинувачення, тобто викладені фактичні обставини суперечать обставинам, викладеним у формулюванні обвинувачення.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.342 КК України за кваліфікуючими ознаками опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Опір це активна фізична протидія здійсненню відповідними працівниками своїх обов`язків.

У тексті викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення в обвинувальному акті вказано про те, що фізичну силу до працівника поліції застосувала інша особа, а описані дії ОСОБА_5 в обвинувальному акті викладені як формулювання обвинувачення, не відповідають описаним діям викладеним як фактичні обставини кримінального правопорушення.

Згідно тексту обвинувального акту досудовим слідством потерпілим по справі визнаний працівник поліції ОСОБА_4 і в той же час, з тексту формулювання обвинувачення викладеного в обвинувальному акті видно, що ОСОБА_5 інкриміновано вчинення опору не одній особі, а інспекторам поліції, що не вказано не конкретизовано в тексті обвинувального акту про прізвища інших потерпілих, як осіб, стосовно яких він скоїв опір, тобто досудовим слідством не конкретизовано дії ОСОБА_5 конкретно відносно яких працівників поліції він особисто скоїв правопорушення в виді опору

Тому суд враховуючи допущені досудовим слідством суперечності, враховуючи, що обвинувачення не конкретизоване, суд вважає що досудове слідство допустило суттєве порушення норм чинного процесуального та кримінального законодавства України, в тому числі допущено порушення прав обвинуваченого на захист, оскільки згідно встановлених обставин не зрозуміло від чого конкретно ОСОБА_5 має захищатися.

За практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини в рішенні від 25.03.1999 у справі «PеlissieretSassi v. France» (заява № 25444/94, §§ 51, 52, 54) справедливий судовий розгляд неможливий без дотримання права обвинуваченого на детальне повідомлення про характер і підстави висунутого обвинувачення за п. 3«а» ст.6 Конвенції про захист права людини та основоположних свобод, яке не терпить неконкретного обвинувачення і вимагає доведення до відома особи детально сутності обвинувачення не лише через юридичну кваліфікацію реальних фактів, але і через підстави обвинувачення, якими визнаються факти, поставлені за вину, які лежать в основі твердження про вчинення злочину. Тому, положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Також враховуючи інформацію вказану в реєстрі матеріалів досудового розслідування і враховуючи посилання досудового слідства на те, що до ОСОБА_5 було застосовано адміністративне затримання, видно, що документально зазначені обставини не вказані, так як в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про складання протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_5 перед тим як працівники поліції повинні були приймати належні міри для його адміністративного затримання в порядку ст.261 КУпАП, також відсутні відомості про складання протоколу за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до вимог, встановлених ч.3 ст.ст.261 КУпАП, органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника. Відомості про виконання зазначених вимог закону в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні.

Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 роз`яснено право на його захист, але відсутні відомості про відмову ОСОБА_5 від послуг адвоката.

Також в реєстрі відсутні відомості про залучення до матеріалів справи речових доказів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення суттєвих допущених досудовим слідством суттєвих недоліків порушення норм кримінального та кримінально процесуального законодавства України вказаних у даній ухвалі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 7, 8, ст.42, 94, 109, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001452відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1