Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 24 липня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає скаргу, до касаційного суду та доводи на їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.
Проте наведених положень процесуального закону заявником не дотримано.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку суду першої інстанції від 07 травня 2012 року за нововиявленими обставинами, а також просить про скасування ухвали апеляційного суду від 11 травня 2017 року, якою залишено без змін ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2017 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2012 року за нововиявленими обставинами. Однак, зазначені вимоги перешкоджають суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
При цьому, скаржнику слід взяти до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання таких обставин. Проте, засуджений звернувся про перегляд вироку суду першої інстанції за нововиявленими обставинами не до того суду який постановив вирок, а в суд вищестоящої інстанції, який відповідно ч. 5 ст. 33 КПК не вправі її розглядати.
Крім того, як убачається зі змісту поданої скарги, вона не містить обґрунтування щодо незаконності ухвали апеляційного суду від 11 травня 2017 року на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, про скасування якої засуджений ставить вимогу.
До того ж, вимоги засудженого не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки скасування ухвали апеляційного суду та постановлення свого рішення не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
Окрім вказаного, засуджений у скарзі не зазначив чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (заявником має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3