УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ПАТ «Фанери та плити» про скасування арешту майна по ухвалі Дніпровського районного суду м.Києва від 09.12.2016 року, -
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання ПАТ «Фанпліт»зазначивши, що не доведено підстави, у зв`язку з якими існує необхідність скасування арешту майна.
Дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, щопри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З ч. 4 ст. 170 КПК України слідує, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
У судовому засіданні з`ясовано, що необхідність арешту обумовлена тим, що органу досудового розслідування в подальшому буде необхідно провести ряд слідчих дій у тому числі експертизи.А також, з метою запобігання його використання без належних на те дозволів, отриманих в передбаченому законодавством порядку.
Так, актом №05/759А проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охороні атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами небезпечних хімічних речовин, яку проведено Державною екологічною інспекцією у м.Києві в період з 17.10.2016 по 25.10.2016 року відносно ПАТ «Фанплит», встановлено факт використання в якості палива деревини в котлі типу «KonusKessela».
За результатами проведення вказаної перевірки Державною екологічною інспекцією у м. Києві з метою усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства внесено припис №05/353п від 25.10.2016 року.
Зазначений припис став підставою для винесення постанови від 15.12.2016 року Окружним адміністративним судом м.Києва про застосування до приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
В той же час, відомостей які б свідчили про порушення при використанні теплогенераторів ФТ-3М та ФТ-5М, вищевказаних документах не зазначено та органами досудового розслідування на даний час не доведено.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛвстановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.»
За таких обставин, слідчий суддя враховувати правову підставу для арешту майна; достатність наданих доказів; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, суд, -
Клопотання ПАТ «Фанери та плити» задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя: