Справа №162/1234/16-к
Номер провадження 1-кп/162/13/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000267 від 19 листопада 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2016 року до Любешівського районного суду Волинської області з Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000267 від 19 листопада 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Крім того, 14 грудня 2016 року на розгляд Любешівському районному суду надійшло клопотання обвинуваченого по даному кримінальному провадженні про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
До початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 подав суду заяву, в якій просив його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України залишити без розгляду.
Ухвалою суду від 13.01.2017 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України було залишено без розгляду.
В судовому засіданні 21.03.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 повторно усно заявили клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки він вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є не судимим.
Прокурор ОСОБА_3 просила у задоволенні клопотання відмовити у зв"язку з відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбачених ст. 45 КК України.

Розглянувши клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, дослідивши докази та матеріали кримінального провадження, подані учасниками кримінального провадження, заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання не має.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Матеріалами кримінального провадження стверджено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було виявлено працівниками поліції під час його вчинення, а саме під час скуповування брухту чорних металів у жителів с. Угриничі Любешівського району та його перевезення 19 листопада 2016 року.

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що сам ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину, як то повідомив про всі обставини вчинення ним злочину.

Відсутні будь-які докази і щирого каяття ОСОБА_4 у скоєному. Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження щирого жалю з приводу факту вчинення ним злочину, осуду своєї поведінки не висловлював. Натомість, використавши для перевезення вагів та незаконно придбаного металобрухту автомобіль марки „Рено Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав йому та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя і який було визнано знаряддям злочину та речовим доказом у кримінальному провадженні, намагався повернути арештований автомобіль, оскаржуючи рішення суду, звертаючись з клопотанням про звільнення майна з-під арешту.

В період судового розгляду кримінального провадження з метою відчуження арештованого майна щоб уникнути можливої його конфіскації через представника уклав мирову угоду з дружиною ОСОБА_6 в суді по справі про поділ спільного майна подружжя, відповідно до умов якої право власності на автомобіль марки „Рено Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передав дружині ОСОБА_6 , отримавши від неї грошову компенсацію за свою частку.

При цьому суд констатує, що ОСОБА_4 свідомо, діючи через представника, не повідомив суд про те, що автомобіль марки „Рено Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був предметом мирової угоди, визнаний речовим доказом, знаряддям злочину в кримінальному провадженні і на нього ухвалою суду накладено арешт.

Наведене свідчить про відсутність у ОСОБА_4 дійового каяття та щирого осуду своєї протиправної поведінки.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення і на даний час офіційно не працевлаштований, джерела його доходу і на даний час є сумнівними.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує субєктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Таким чином суд приходить до переконання про відсутність належних та достатніх мотивів для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у звязку з відсутністю всіх складових елементів дійового каяття, передбачених цією статтею КК України.

Керуючись статтями 284-288 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі статті 45 Кримінального кодексу України, суд-

ухвалив:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом семи днів із дня її оголошення.

Головуючий: