Справа № 1-2/2002
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.08.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 та
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2002 року за нововиявленими обставинами.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, судимий 19.10.1993 за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141 КК України із застосуванням ст. ст. 42, 44 цього Кодексу на три роки позбавлення волі у виправно-трудовій колонії загального режиму; 31.10.1995 за ст. 86-1 КК України із застосуванням ст. 44 цього Кодексу на п`ять років позбавлення волі у виправно-трудовій колонії посиленого режиму з конфіскацією всього майна; 12.02.1999 за ч. 3 ст. 140 КК України на чотири роки позбавлення волі й остаточно, на підставі ч. 3 ст. 42 КК України, на п`ять років шість місяців позбавлення волі у виправно-трудовій колонії суворого режиму й 22.08.2000 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
визнаний винним і йому призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- за ст. 395 КК України 2001 року у виді арешту на строк шість місяців;
- за ч. 3 ст. 142 КК України 1960 року у виді позбавлення волі на строк десять років із конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за п. п. «а», «ж» ст. 93 КК України 1960 року у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
На підставі ст. 42 КК України 1960 року за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
За ч. ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 194 КК України 2001 року ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано через недоведення участі у вчиненні цих злочинів.
Цим же вироком засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено тримання під вартою, а початок строку відбуття покарання вирішено обчислювати ОСОБА_6 з 04.07.2001, а ОСОБА_7 з 01.06.2001.
Вирішено долю речових доказів, а саме:
- передані потерпілому ОСОБА_8 чотири рушники, спортивний костюм, футболка, сорочка, спортивні штани, сандалі зі шкірозамінника, годинник «Янтарь», електробритва «Харків», дев`ять ложок, чотири виделки, чотири ножі, шкіряні черевики, спінінг «Golden», та потерпілій ОСОБА_9 килимову доріжку, килим, господарську сумку залишено останнім зі зняттям усіх обмежень;
- чорні трикотажні спортивні брюки, біла вовняна сорочка, комбіновані черевики із зеленими боковими нашивками, три шматки лінолеуму, п`ять поліетиленових кульків, чорне портмоне зі шкірозамінника та частину календаря знищено.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ДП «Зеленбуд» та ДП «Барва» на відшкодування матеріальної шкоди залишено без задоволення.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави по 181,96 грн. судових витрат із кожного.
Згідно вироку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджені за вчинені злочини за таких обставин.
05.01.2001 постановами судді Мукачівського міського суду та начальника Мукачівського відділу УМВС України в Закарпатській області щодо ОСОБА_6 встановлені, відповідно, адміністративний нагляд строком на один рік та обмеження, зокрема, заборонено виїжджати без дозволу начальника міліції за межі міста Мукачева. Незважаючи на це, через десять днів ОСОБА_6 самовільно залишив місце проживання і, з метою ухилення від тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження й контролю за його поведінкою, виїхав в іншу область.
30.05.2001 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приблизно о 19-ї годині, у стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, через незачинені двері проникли до квартири АДРЕСА_2 , де були застигнуті ОСОБА_15 , яка повернулася до свого житла. У коридорі квартири ОСОБА_6 ударив ОСОБА_15 рукою в обличчя, від чого вона впала на підлогу і знепритомніла, після чого обидва нападники, не відмовляючись від мети заволодіти майном потерпілої, перенесли її до кімнати. ОСОБА_7 продовжив обшукувати квартиру, а ОСОБА_6 , з метою приховання вчиненого розбійного нападу та полегшення заволодіння грошима, коштовностями і майном ОСОБА_15 , вирішив її вбити. Із цією метою він, вимагаючи золоті вироби, гроші, тощо, почав бити потерпілу кулаками і взутими ногами, у тому числі й по голові, а також душити руками. Внаслідок цих дій ОСОБА_15 були заподіяні тілесні ушкодження, від яких вона відразу померла, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи її майном на загальну суму 455 гривень. Залишивши квартиру ОСОБА_15 і використавши відібрані в неї ключі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проникли в сусідню квартиру АДРЕСА_3 , звідки викрали килим, килимову доріжку та кеди, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 88 гривень.
Ухвалою Верховного Суду України від 2 квітня 2002 року вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2002 року змінено та виключено із кваліфікації дій ОСОБА_6 пункт "ж" ст. 93 КК України як зайвий, а в решті вирок залишено без змін.
У заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_6 вказує на те, що як доказ його вини судом було взято до уваги явку з повинною та первинні покази, які були дані ним без участі захисника, участь якого була обов`язковою, оскільки він підозрювався у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, що підтверджується як копією вироку, так і протоколом його затримання. При цьому, посилається на те, що вказане порушення права на захист було проігноровано і судом касаційної інстанції. Крім того, вказує на те, що Європейським Судом з прав людини було винесено прецедентне рішення у справі «Кулик проти України», в якому було визнано порушення права на справедливий суд та права на захист з підстав, які мають місце і у даному випадку. Вважає, що не пропустив визначений кримінальним процесуальним законом трьохмісячний строк на подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки рішення в справі «Кулик проти України» було офіційно опубліковано на сайті Європейського Суду з прав людини 02 лютого 2017 року. Просить скасувати вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 18.01.2001 та ухвалу Верховного Суду України від 02.04.2002, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про суть заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, пояснення учасників судового розгляду: засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним заяву, думку прокурора, яка вважає, що заяву необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки апеляційний суд не має право на перегляд судового рішення, у зв`язку з відсутністю в нього таких повноважень, які віднесені до повноважень суду першої інстанції, дослідивши матеріали заяви, обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Нормами ст. ст. 17, 34 КПК України 1960 року, що діяли на момент розгляду кримінальної справи, у якій засуджений ОСОБА_6 просить переглянути вирок щодо нього за нововиявленими обставинами, розгляд кримінальних справ про злочини, за вчинення яких кримінальним законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, було віднесено до компетенції апеляційного суду, і розглядалися вони у складі двох професійних суддів і трьох народних засідателів.
Як убачається з доданої засудженим ОСОБА_6 до заяви копії вироку, останній був засуджений до довічного позбавлення волі, і вирок щодо нього постановлений колегією суддів палати Апеляційного суду Закарпатської області із кримінальних справ у складі двох професійних суддів та трьох народних засідателів.
Із прийняттям КПК України 2012 року вищенаведені норми КПК України 1960 року відповідно до п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень КПК України 2012 року втратили чинність. Діючими на час подачі та розгляду заяви про перегляд вироку щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами нормами ч. 4 ст. 31 КПК України 2012 року, які регулюють повноваження суду апеляційної інстанції (другої інстанції), апеляційному суду не надано повноважень (право) розглядати (переглядати за нововиявленими обставинами) кримінальні справи (кримінальні провадження) як суду першої інстанції, а також формувати колегії суддів у складі, який постановив вирок, тобто двох професійних суддів та трьох народних засідателів.
Згідно із ч. 4 ст. 459 КПК України 2012 року перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
Частиною 1 статті 463 КПК України 2012 року передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
У зв`язку зі зміною законодавства України Апеляційний суд Закарпатської області не є судом першої інстанції, а тому позбавлений можливості на розгляд заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Отже, вищенаведені обставини, зокрема, те, що прийняття нових законів, якими скасовані закони, що діяли на час здійснення провадження в кримінальній справі щодо
ОСОБА_6 , свідчать про те, що апеляційний суд не наділений повноваженнями розглядати заяви про перегляд вироку суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.
Крім того, враховуючи те, що главою 34 КПК України 2012 року "Провадження за нововиявленими обставинами" вищезазначені обставини, що склались у даному провадженні, не врегульовано, апеляційний суд вважає за необхідне, відповідно до положень ч. 6 ст. 9 КПК України 2012 року, застосувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, і повернути заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами особі, яка її подала, а провадження за вказаною заявою закрити, при цьому, роз`яснивши заявнику право на звернення з такою заявою до суду першої інстанції в межах територіальної юрисдикції якого було вчинено злочин.
Керуючись ст. ст. 9, 399, 403, 419 КПК України 2012 року, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2002 року щодо засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року, ст. 395 КК України 2001 року, ч. 3 ст. 142 КК України 1960 року; п. п. «а», «ж» ст. 93 КК України 1960 року ОСОБА_6 , за нововиявленими обставинами, повернути ОСОБА_6 як особі, що її подала, а апеляційне провадження за вказаною заявою закрити.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що він вправі звернутися із заявою про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк із дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді: