Макарівський районний суд Київської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2010 року Макарівський районний суд Київської області в складі :

судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарях Лизі Л.М., Нестерчук О.С.,Чмир І.М. з участю прокурора КОЗАКА Т. І., потерпілого ОСОБА_1, адвоката потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобов»язаного, одруженого, маючого п»ятеро неповнолітніх дітей, не маючого нагород, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1,296ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2005 року року в с.Пашківка Макарівського району Київської області біля 18 години під час відпочинку в місцевому саду з вживанням спиртних напоїв, де були підсудний ОСОБА_4 з дружиною, ОСОБА_5 з дружиною та дитиною, ОСОБА_6, охоронці ПОСП «Перемога» ОСОБА_1 та ОСОБА_7, між підсудним ОСОБА_8, який перебував у стані алкогольного сп»яніння, та потерпілим ОСОБА_1 виникла сварка з-за шифера, якого підсудний хотів взяти з території ПОСП «Перемога», але потерпілий ОСОБА_1 рекомендував останньому по цьому питанню звернутись до керівництва ПОСП. Підсудний ОСОБА_8 пригрозив, що візьме рущницю і вони «будуть у нього танцювати, як горобці», після чого з дружиною власним автомобілем поїхав додому. Відчуваючи недобре, потерпілий ОСОБА_1 та ОСОБА_7 пішли перевіряти інші об»єкти. Через кільки хвилин на вулиці Щорса вони зустріли автомобіль ОСОБА_8, з якого вийшов підсудний з рушницею. З хуліганських мотивів ( з метою показати свою перевагу над іншими та не допустити перешкоди у здійсненні його бажань) в громадському місці підсудний вистрілив потерпілому ОСОБА_1 в ногу, заподіявши потерпілому ушкодження гомілково-ступневого суглобу, тобто тілесне ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 за винного себе у скоєнні злочинів визнав частково, пояснивши, що тілесні ушкодження ОСОБА_1 заподіяв по необережності, хуліганства не вчиняв. Позовні вимоги відділення управління виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Макарівському районі про відшкодування 2333,81 грн. визнав повністю, позов ОСОБА_1 про відшкодування 270000 грн. моральної шкоди не визнав. Підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні посвідчив, що до 03.04.2005 року стосунки у нього з потерпілим ОСОБА_1 були нормальні. 03.04.2005 року він з дружиною на запрошення ОСОБА_1 на власному автомобілі ВАЗ біля 18 години приїхали відпочивати до саду с.Пашківка Макарівського району, де вже були потерпілий ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_9 з чоловіком ОСОБА_5, ОСОБА_6. Спілкувались, вживали горілку. Потерпілий ОСОБА_1 наполягав, щоб він привіз рушницю, щоб постріляти по качках, які пролітали. Він з дружиною поїхали додому по рушницю, бо він не хотів, щоб думали, що він пожалів рушницю. Коли вони повертались назад, то зустріли на вулиці села ОСОБА_1 та ОСОБА_7. Він з рушницею вийшов з машини. Потерпілий ОСОБА_1 запитав, чи рушниця стріляє. Він підняв рушницю вверх та вистрілив, але вийшла осічка. ОСОБА_1 сказав, що він говорив,що рушниця не стріляє. Тоді він опустив дуло рушниці вниз, повернув голову в інший бік та вистрілив. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в цей час стояли за метрів 4 зліва від нього. В ногу ОСОБА_1 він попав випадково по необережності. Потім він з ОСОБА_7 відвезли ОСОБА_1 до нього додому, він викликав швидку допомогу, а коли вийшов з будинку з бинтом та ватою, то ОСОБА_7 з ОСОБА_5 понесли ОСОБА_1 до млина шукати автомобіль, щоб відвезти потерпілого до лікарні, звідки потерпілого забрав в автомобіль ОСОБА_10, але назустріч їм приїхала карета швидкої допомоги.

Спростовуючи покази підсудного, потерпілий ОСОБА_1 посвідчив суду, що він та свідок ОСОБА_7 працювали охоронцями в ПОСП «Перемога» с.Пашківка. 03.04.2005 року вони повернулися з відпустки та запросили ОСОБА_8 з сім»єю на природу до сільського саду, де групою відпочивали, вживали спиртне. Між ним та підсудним виникла суперечка з приводу того, що підсудний хотів отримати у нього дозвіл взяти з території ПОСП шифер, але він не дозволяв та рекомендував ОСОБА_8 звернутись до керівництва ПОСП. На це підсудний вдарив його пустою пляшкою по голові та сказав, що візьме рушницю і вони будуть у нього танцювати як горобці, після чого ОСОБА_8 з дружиною поїхали додому. Він запропонував ОСОБА_7 піти перевірити інші об»єкти території ПОСП «Перемога», щоб уникнути біди. Коли вони йшли по вулиці Щорса, назустріч їм на автомобілі їхав підсудний з дружиною. Зупинившись біля

них, підсудний вийшов з автомобіля з рушницею та промовивши знову, що вони будуть танцювати як горобці, вистрілив йому в ногу,після чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, бачив, як ОСОБА_7 тягався з ОСОБА_8, потім ОСОБА_7 тримав його. ОСОБА_8 відмовився везти його до лікарні. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 віднесли його до млина, де посадили в машину, але приїхала карета швидкої допомоги. Після цього він переніс 9 операцій, став інвалідом третьої групи.

Аналогічні потерпілому покази дав у судовому засіданні свідок ОСОБА_7, який підтвердив, що він з ОСОБА_1 працювали охоронцями ПОСП «Перемога», охороняли всю територію,на якій розмішувались гаражі, сараї, башня, тощо. Працювали без вихідних. 03.04.2005 року він,ОСОБА_1,ОСОБА_5 Г, ОСОБА_9,ОСОБА_6, ОСОБА_8 з дружиною відпочивали в саду с.Пашківка, неподалік від охороняємих об»єктів, вживали спиртні напої. Між підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_1 почалась суперечка, але з-за чого він не зрозумів. Потім почалась якась шарпанина,але їх розборонили. Однак суперечка почалась знову. Мова йшла про шифер. Підсудний хотів взяти шифер на об»єкті, а ОСОБА_1 не дозволяв, став кричати:»Ну, то давай, стріляй». ОСОБА_8 з дружиною сіли в автомобіль і поїхали. Він з ОСОБА_1 теж пішли, щоб перевірити об»єкт (башню). На вул.Щорса зустріли підсудного з дружиною на автомобілі. Зупинившись біля них, підсудний вийшов з автомобіля з рушницею і сказав, що вистрілить. На що ОСОБА_1 відповів: «Давай, стріляй». ОСОБА_8 направив рушницю в ноги ОСОБА_1 та вистрілив. Він кинувся на підсудного, йому допомогла дружина ОСОБА_11, яка потім забрала рушницю, а він став допомагати ОСОБА_1. Від своїх показів,даних на досудовому слідстві, стосовно того, що ОСОБА_8 також наставляв рушницю на нього, намагаючись вистрілити, а також стосовно того, що підсудний після вистрілу відмовлявся надати допомогу потерпілому, відмовився, пояснивши суду, що в цій частині покази на досудовому слідстві давав на прохання директора ПОСП «Перемога» Рубана.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні факт перебування в саду в с.Пашківка 03.04.2005 р. в компанії з підсудним, потерпілим та іншими. Через якийсь час ОСОБА_8 з дружиною поїхали додому, а після них кудись пішли ОСОБА_1 з ОСОБА_7 Невдовзі він почув постріл. Коли вибіг на вул.Щорса, що недалеко від місця їхнього відпочинку, то побачив стоячого біля автомобіля потерпілого ОСОБА_1 з окровавленою ногою, якого він з ОСОБА_7 донесли до млина та викликали карету швидкої допомоги. Від своїх показів на досудовому слідстві щодо сварки з-за шиферу та нанесення удару пляшкою ОСОБА_8 ОСОБА_1 відмовився, пояснивши,що такі покази давав на прохання директора ПОСП «Перемога» Рубана.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що він йшов з лісу до села, коли почув постріл. Впізнав ОСОБА_8, навпроти якого (спиною до нього-свідка) стояли двоє чоловіків, яких він не впізнав, та про щось розмовляли. Рушниця була у ОСОБА_8 в руках.

Свідок ОСОБА_13 (дошлюбне Хіміч) М.П. на досудовому слідстві показала, що 03.04.2005 р. біля 18 години вона перебувала на дачі в с.Пашківка та почула постріл, а її собака вибігла на вулицю. Вона пішла, щоб забрати собаку, та побачила, що біля будинків 14 та 16 на їх вулиці Щорса стояв автомобіль ВАЗ синього кольору, біля якого, спершись, стояв молодий чоловік. З протилежної сторони автомобіля стояла ОСОБА_4, а поряд з автомобілем, ближче до крою дороги, стояв ОСОБА_8,тримаючи в руках рушницю, стволами до землі. Біля підсудного на відстані 0,5-1 м стояв молодий хлопець, який підвищеним тоном сказав ОСОБА_8, що він прострелив його товаришу ногу.

Забравши собаку, вона пішла до будинку. Через кілька хвилин, вийшовши на подвір»я, вона бачила, як по вулиці йшла ОСОБА_4, але що у неї було в руках, не бачила. Через хвилину вона побачила синій автомобіль, що під»їхав до будинку ОСОБА_4. Трохи пізніше, коли вона із знайомими від»їздили від двору, біля містка вона бачила трьох чоловіків, двоє з яких несли третього. Покази свідка по її заяві оголошені в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_14 посвідчив суду, що за кілька днів до стрілянини на території ПОСП «Перемога» він з ОСОБА_15, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ремонтували автомобіль. Приїхав ОСОБА_8 та почав говорити з хлопцями, що йому потрібен шифер, але йому відповіли, що вони такі питання не вирішують, і підсудний поїхав. Біля 14 години в цей же день він , ОСОБА_15, ОСОБА_7та ОСОБА_1 на автобусній зупинці чекали автобуса. Під»їхав п»яний ОСОБА_8 та почав погрожувати, якщо вони йому не продадуть шифер, то він візьме рушницю іще підпускаючи на 20 метрів, сам візьме шифер, інакше всіх постріляє. Під»їхав автобус, вони сіли і поїхали.

Крім того, вина підсудного підтверджується протоколом огляду ділянки дороги вул. Щорса с.Пашківка, на якій виявлені плями бурого кольору, схожі на кров.

Протоколом огляду мисливської рушниці та висновком балістичної експертизи підтверджено, що рушниця здатна до вистрілу; гільза, добровільно видана ОСОБА_7, стріляна з правого ствола даної рушниці ТОЗ-БМ №58526-64, слід на капсулі патрону, виданого ОСОБА_7, залишений лівим ударником поданої на дослідження рушниці.

Згідно висновків судово-медичних експертиз потерпілому ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вина підсудного у скоєнні злочинів підтверджується також протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного та свідка ОСОБА_7, протоколом очної ставки між ними та іншими матеріалами справи, серед яких дані про судимість підсудного за ст.206ч.З КК України в редакції 1960 р..

До показів підсудного ОСОБА_8 суд відноситься критично, вважаючи їх не зовсім правдивими і такими, що направлені на пом»якшення покарання за скоєне.

Судом встановлено, що підсудний ОСОБА_8 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто умисне тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров»я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, тобто, скоїв злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України. Він також вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто скоїв злочин, передбачений ст.296ч.4 КК України,за якою він повинен нести кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що він скоїв тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, обставини його скоєння та особу підсудного.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного, є скоєння злочину в стані алкогольного

сп»яніння.

Обставин, що пом»якшують відповідальність підсудного, суд не знаходить.

Підсудний ОСОБА_8 не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, по місцю попередньої роботи-позитивно.

Суд також враховує те, що на утриманні підсудного знаходиться п»ятеро неповнолітніх дітей, що потерпілий ОСОБА_1 не наполягає на позбавленні волі підсудного ОСОБА_8.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити підсудному покарання в межах санкції ст.ст. 122ч. 1,296ч.4 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.49 КК України підсудного ОСОБА_8 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ст.122 ч.1 КК України в зв»язку з закінченням строків давності, оскільки з часу скоєння злочину (03.04.2005 р.) минуло більше 5 років, а злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд , враховуючи наведене, а також те, що з моменту скоєння злочину, передбаченого ст.296ч.4 КК України, минуло більше 5 років, підсудний не скоїв іншого злочину, характеризується посередньо, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.

Позовні вимоги Відділення Управління виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Макарівському районі до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 2333 грн.81 коп. підлягає задоволенню.

Позов потерпілого ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про стягнення 270000 грн. моральної шкоди слід залишити без розгляду в зв»язку з неявкою потерпілого в судове засідання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати за винного у скоєнні злочинів, передбаченого ст.ст. 122 ч.1,296ч.4 КК України, і покарання призначити:

за ст.122ч.1 КК України- два роки позбавлення волі, за ст.296ч.4 КК України - три роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.49 КК України засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за ст.122ч.1 КК України звільнити в зв»язку з закінченням строків давності.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за ст.296ч.4 КК України звільнити з іспитовим строком два роки, зобов»язавши засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком чинності залишити попередню-підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Після набрання вироком чинності речові докази у справі: мисливську рушницю ТОЗ-БМ з серійним номером 58526-64-конфіскувати на користь держави, 16 стріляних мисливських гільз, 2 стріляні гільзи, шкіряний черевик-знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області (рах.№0700 в УДК в Київській обл., код ЗКПО 25574713, МФО 821018) витрати на проведення експертизи в сумі 141 грн.23 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Відділення Управління виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Макарівському районі на відшкодування матеріальної шкоди 2333 гривні 81 копійку.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про відшкодування 270000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.