Справа № 183/7273/16
№ 1-кс/183/380/17

У Х В А Л А
16 травня 2017 року м. Новомосковськ
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 року було накладено арешт на зазначений автомобіль як на речовий доказ, шляхом заборони відчужувати, використовувати та розпоряджатися ним будь-якій особі.
Вважають, що є підстави, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, для скасування накладеного арешту на зазначений автомобіль, оскільки арешт було накладено необґрунтовано. Тому просять скасувати арешт зазначеного автомобіля.
В судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, надавши заяви про розгляд клопотання в їх відсутність. Просили клопотання задовольнити.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
У відповідності з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, в тому числі, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з наданих до клопотання про скасування арешту додатків, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , власником автомобіля «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 . Таким чином слідчий суддя вважає, що останній має право на звернення до суду з клопотанням про зняття арешту майна.
Оскільки після винесення постанови слідчим про визнання автомобіля «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні, автомобіль було поставлено на майданчик Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, власник майна ОСОБА_2 був позбавлений права користуватися належним йому майном з квітня 2016 року по лютий 2017 року до винесення слідчим суддею ухвали про накладення арешту на майно.
При цьому відповідно до діючого законодавства, ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, оскільки він не позбавлений права власності, спосіб набуття ним права власності не суперечить діючому законодавству, органами досудового розслідування не було доведено його вини у набутті права власності злочинним шляхом. У відповідності з аб. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Оскільки зазначений автомобіль був визнаний речовим доказом, твердження заявників про те, що арешт накладено необґрунтовано, є безпідставним.
Однак, у відповідності з ч. 4 ст. 172 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається з документів, доданих до клопотання, автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був поставлений на майданчик Новомосковського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області наприкінці квітня 2016 року, де й знаходиться до теперішнього часу. На цей період у вказаному кримінальному провадженні підозра у скоєнні злочину нікому не пред`явлена, ніякі процесуальні дії з самим автомобілем не проводилися.
Крім того, ухвалою слідчого судді від 25.01.2017 року зобов`язано слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 повернутим тимчасово вилучене майно ОСОБА_2 , а саме: автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак вказана ухвала не була виконана ні слідчим, ні процесуальним керівником у кримінальному провадженні, що порушує вимоги ст. 129 Конституції України, якою закріплені основні засади судочинства, в тому числі обов`язковість судового рішення.
Таким чином слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1