Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1252/14-к
Провадження № 1-кп/280/10/17
У Х В А Л А
Іменем України
25 липня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишів кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , інвалідом не є депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , працюючи на посаді державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції, маючи 15-й ранг державного службовця, будучи представником влади, вчинив злочини у сфері службової діяльності/службову недбалість та службове підроблення/, за наступних обставин.
Відповідно до наказу №224/к від 01.04.2010 року ОСОБА_5 призначений на посаду державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу», основними обов`язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції, сумлінне виконання своїх службових обов`язків.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Частиною 2 статті 4 указаного Закону передбачено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. З Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами та накази господарських судів, у томі числі на підставі рішень третейського суду.
Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 4 вказаного закону, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.
У відповідності до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконанням рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення не майнового характеру - двомісячний строк.
Пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до вимог статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.
Згідно приписів ст. 57 вказаного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.
Пунктом 5.1.1. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів держаної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до п.5.1.3. вказаної інструкції, у разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно.
Відповідно до п.1.3. посадової інструкції державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції, у своїй роботі державний виконавець керується Конституцією України, кодексами України, Законами України «Про державну службу», «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження» та іншими законами. Відповідно до п.2.2 посадової інструкції, державний виконавець відповідно до покладених на нього завдань здійснює примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), виконання яких відповідно до Законів України покладено на Державну виконавчу службу і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» неупереджено, своєчасно та повно.
Ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно приписів якої, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, та ст. 4 вказаного закону, відповідно якої заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням, упродовж одного місяця з дня отримання ним відомостей про майновий стан боржника.
Порушуючи вказані норми, державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції ОСОБА_5 , маючи 15-й ранг державного службовця, будучи службовою особою та здійснюючи функції представника влади, в період часу з 20.10.2010 р. по 27.11.2010 р., перебуваючи у приміщенні відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції, що знаходиться за адресою: м. Коростишів, вул. Карла Лібкнехта, 6, Житомирської обласі, у виконавчому провадженні № 22043502 індекс ВЗ щодо боржника ОСОБА_8 , при виконанні виконавчого листа за №2-282/10 виданого 29.09.2010 Коростишівським районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 76 500 грн. та 8 400 грн. матеріальної шкоди, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вчинив всіх необхідних виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» направлених на забезпечення реального виконання рішення суду та арешту майна боржника.
Так, державний виконавець ОСОБА_5 , у межах виконання своїх службових обов`язків, спрямованих на виявлення та звернення стягнення на майно боржника шляхом надіслання запитів до органів держаної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації, для встановлення майнового стану боржника ОСОБА_9 направив запит до Радомишльського МРЕВ ДАІ, і наступного дня - 27 жовтня 2010 року отримав відповідь на запитувану ним інформацію, відповідно якої, за ОСОБА_8 з 22 листопада 2008 року офіційно значиться зареєстрований автомобіль марки «КАМАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Однак, державний виконавець ОСОБА_5 , маючи 15-й ранг державного службовця, будучи службовою особою та здійснюючи функції представника влади, діючи в порушення зазначених вище вимог Закону, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в період часу з 27.10.2010 р. по 26.11.2010 р. не виніс постанови про накладення арешту на автомобіль марки «КАМАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та оголошення його відчуження, що унеможливило реальне забезпечення виконання рішення суду, оскільки 23.11.2010 р. Демченком СП. здійснено реалізацію вказаного транспортного засобу іншій особі.
Таким чином, державний виконавець ОСОБА_5 , своїми діями, які виразились у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, завдав істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління.
Надалі, державний виконавець ОСОБА_5 , маючи 15-й ранг державного службовця, будучи службовою особою та здійснюючи функції представника влади, у невстановлені слідством день, час та місці, при невідомих обставинах, діючи умисно, шляхом виправлення рукописним способом в оригіналі відповіді з Радомишильського МРЕВ ДАІ на надісланий ним запит про наявність у власності ОСОБА_9 автомобіля марки «КАМАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, підробив дату реєстрації надходження указаного документу до відділу Державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції, змінивши цифру із значенням місяця жовтня на цифру із значенням місяця листопада, а саме: із 27 10.2010 р. на 27.11.2010 р.
Таким чином, державний виконавець ОСОБА_5 , своїми діями, які виразились в іншому підробленні офіційного документу, вчинив службове підроблення.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, державний виконавець ОСОБА_5 , маючи 15-й ранг державного службовця, будучи службовою особою та здійснюючи функції представника влади, на вимогу Коростишівського районного суду Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Коростишів, вул. Карла Маркса, 52 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на його дії та бездіяльність як державного виконавця при виконанні останнім виконавчого листа за №2-282/10, виданого 29.09.2010 р. судом, про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 76 500 грн. та 8 400 грн. матеріальної шкоди, 13 грудня 2011 року, близько 10 години, перебуваючи в залі судового засідання, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, видав (надав) суду, завідомо неправдивий офіційний документ, зміст якого частково не відповідав дійсності, а саме: копію відповіді з Радомишильського МРЕВ ДАІ на надісланий ним запит, на якому містилася відмітка реєстрації вхідного документу про надходження його до ВДВС Коростишівського РУЮ з виправленням дати (цифри) реєстрації документу із значення місяця жовтня на дату (цифру) із значенням місяця листопада, а саме: із 27.10.2010 р. на 27.11.2010 р.
Незважаючи на виданий (наданий) державним виконавцем ОСОБА_5 завідомо неправдивий офіційний документ, зміст якого частково не відповідав дійсності, а саме: копії відповіді з Радомишильського МРЕВ ДАІ на надісланий ним запит, на якому містилася виправлена дата реєстрації вхідного документу у ВДВС Коростишівського РУЮ - 27.11.2010 р., 22.03.2012 р. Коростишівським районним судом винесено ухвалу, якою визнано неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця у процедурі виконання виконавчого листа №2-282/10 від 29.09.2010 р. останнього зобов`язано усунути виявлені порушення, та визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не накладення арешту на належний боржнику автомобіль марки «КАМАЗ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку, тощо.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано органами досудового слідства ч.1 ст.367 КК України як умисні дії, які виразились у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам, та за ч. 1 ст.366 КК України як умисні дії, які виразились в іншому підробленні офіційного документа та видачі завідомо неправдивого документу.
25.07.2017 року в судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 особи від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та не заперечив, щодо його задоволення.
Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Потерпілий заперечив, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п.1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
При цьому, згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.367, ч.1 ст.366 КК України, є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. п. 8, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності"особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Приймаючи до уваги, що зазначене інкриміноване ОСОБА_5 діяння відноситься до категорії невеликої тяжкості, враховуючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення невеликої тяжкості становить 3 роки, а кримінальне правопорушення фактично було вчинено у період з 20.10.2010 року по 27.11.2010 року, тобто закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 слід залишити без розгляду оскільки він поданий після початку судового розгляду. Разом з тим потерпілий не позбавляється права пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128, 284, 288, 314 КПК України, ст.12, 49 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з моменту її проголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд.
Суддя ОСОБА_1