Єдиний унікальний номер 236/3252/16-к
Номер провадження 11-кп/775/603/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Колегія суддів апеляційного суду Донецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області у м. Бахмуті

по кримінальному провадженню, внесеному у ЄДРДР за № 0001154,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7

на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Дробишеве, Краснолиманського району Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України судимостей не має

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення з часу затримання з 01.11.2016 року до набрання вироком законної сили в строк відбування призначеного судом покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин за таких обставин.

30.10.2016 у вечірню пору доби, точного часу в ході судового слідства встановити не виявилось можливим, в приміщені кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, стався конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_7 вивів ОСОБА_8 з будинку та, перебуваючи поблизу порогу, з метою умисного протиправного позбавлення життя останньої, розуміючи, що в результаті його злочинних дій може наступити її смерть, бажаючи настання таких наслідків, утримуючи в правій руці металеву лопатку для вугілля, наніс з великою силою не менше одного удару по особливо важливому життєвому органу - голові, а також ряд ударів, кількість яких судом не встановлено, кулаками та ногами у взутті по голові та тілу ОСОБА_8 , спричинивши їй: рублену рану тім`яно-потиличної області в центрі, крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку; множинні синці голови, обличчя, повік очей, тильної поверхні обох кистей, передньої поверхні грудної клітини, спини, які у сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. ІНФОРМАЦІЯ_2 ввечері від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла на місці. Причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку головного мозку. Між травмою та настанням смерті потерпілої є прямий причинний зв`язок.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не погодився з вироком суду, вважає дії ОСОБА_9 невірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознакою умисне вбивство, оскільки докази про умисел на вбивство потерпілої у ОСОБА_9 відсутні. Вважає, що суд дав неправильну правову оцінку фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння і дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій, що спричинило її смерть за ч. 2 ст. 121 КК України. Вважає, що судом дана однобічна оцінка доказам. Не прийнято судом до уваги, що ОСОБА_7 після нанесення удару металевою лопаткою по голові потерпілій ОСОБА_8 вживав заходи щодо надання їй допомоги. Просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка вважала, що підстави для скасування вироку відсутні, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Висновки суду, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 за обставин, як вони викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими при судовому розгляді доказами.

Захисник в апеляційній скарзі не оспорює того факту, що саме ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час конфлікту умисно наніс металевою лопаткою для вугілля удар по голові потерпілій, а також наніс ряд ударів, кількість яких судом не встановлено, кулаками та ногами у взутті по голові та тілу ОСОБА_8 .

Як видно з показань при судовому розгляді обвинуваченого ОСОБА_10 , останній визнав, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння, проте пам`ятає, що 30 жовтня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_11 він, розлютившись, що співмешканка ОСОБА_8 , незважаючи на його протести, вжила багато спиртних напоїв, наніс їй до двох ударів металевою лопаткою по голові. Після цього він пішов додому, а коли повернувся через деякий час, то біля будинку на подвір`ї виявив ОСОБА_8 , яка лежала на тому місці, де він її і залишив. Обвинувачений почав її затягувати в будинок, просив інших допомогти, затягнув тіло до будинку сам, зрозумів, що ОСОБА_8 вже була мертвою.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що на трупі потерпілої ОСОБА_8 є тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани тім`яно-потиличної області могла утворитися від дії тупого предмету з тупо-загостреними краями, чим могла бути лопатка для вугілля. Крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку, множинні синці голови,обличчя повік обох очей, тильної поверхні обох кістей, передньої поверхні грудної клітки, спини могли утворитися від дії тупих предметів, чим могли бути кулаки людини, ноги у взутті. Всі удари були нанесені з великою силою. Причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку головного мозку. Висновком експерта підтверджено, що смерть настала ввечері 30.10.2016 року, між травмою та смертю є прямий причинний зв`язок.

Показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтверджується той факт, що в будинку за адресою АДРЕСА_2 на ґрунті вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та свідками відбувся конфлікт, який спричинив агресивний стан обвинуваченого. Після конфлікту з присутніми ОСОБА_7 вивів ОСОБА_8 з будинку та повернувся вже о 03 годині 31.10.2016 року, затягуючи тіло останньої до будинку. Суд першої інстанції дав оцінку тому, що в показаннях свідків існують деякі розбіжності з приводу дат описаних подій. Суд правильно враховав, що з моменту події минуло майже півроку, а також те, що всі свідки в період з 29.10.2016 року по 30.10.2016 року постійно вживали спиртні напої і перебували у стані алкогольного сп`яніння. Розбіжності щодо дати події були усунуті, коли свідки дали пояснення щодо днів тижня, в які відбулися зазначені ними події.

Доводи апеляційної скарги захисника, що начебто ОСОБА_10 відразу після нанесення ударів металевою лопаткою по голові та руками і ногами по голові та тілу потерпілої вчинив дії, щоб врятувати життя ОСОБА_8 , не ґрунтуються на досліджених при судовому розгляді доказах. Сам обвинувачений пояснив у судовому засіданні, що після нанесення ним ударів потерпілій по голові остання впала, він залишив її лежати на подвірні будинку ОСОБА_15 і пішов додому. У цей час ніяких дій по наданню допомоги ОСОБА_10 не вчиняв. Дома він взяв спиртні напої і повернувся, побачивши, що потерпіла лежить у тому ж місті на подвір`ї. Коли він почав намагатися занести її у будинок, зрозумів, що ОСОБА_16 мертва.

Також безпідставні доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_10 мав умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, а умислу на позбавлення ОСОБА_16 життя не мав, отже по відношенню до такого наслідку, як смерть, суб`єктивне ставлення обвинуваченого має оцінюватися як необережність.

Даючи правову оцінку діям ОСОБА_10 , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що характер і локалізація спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, їхня кількість та те, яким чином вони були завдані, зокрема рублена рана життєво важливого органу людини голови з крововиливом під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку, спричинені обвинуваченим більш ніж одним ударом з великою силою металевою лопаткою, а також відсутність з боку обвинуваченого належних дій, спрямованих на збереження чи врятування життя, достовірно свідчать про наявність у ОСОБА_7 умислу на позбавлення ОСОБА_8 життя.

Висновок суду першої інстанції про кваліфікацію дій ОСОБА_10 повністю узгоджуються з роз`ясненнями що містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи». Згідно вказаної правової позиції для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 115 КК.

Покарання призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України у межах санкції, з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу винного. Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Судовий розгляд справи відбувся у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Підстав для скасування або зміни вироку колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі ч.5 ст. 72 КК ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 1 листопада 2016 року до 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: