УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.172 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)
16 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
власника майна ОСОБА_8
30.11.2016 року слідчим Житомирського РВП ОСОБА_10 проведено огляд місця події, в ході якого вигружено з вищезазначених вантажних автомобілей марки «Даф» з причіпами грунтово-піщану суміш в кількості 21,0 т. та 20,5 т. для зберігання в с. Гуйва Житомирського району.
05.12.2016 року слідчий Житомирського РВП звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 та вантажний автомобіль марки «Даф», д.н.з. НОМЕР_3 , з причіпом НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_8 та з клопотанням про тимчасове позбавлення останньої та інших осіб можливості відчуження, розпорядження та використання вищевказаних автомобілів.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.12.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначені автомобілі з причіпами.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що підстав для арешту вантажних автомобілів з причіпами, зазначеними в клопотанні слідчого немає, оскільки ОСОБА_8 є законним власником вказаних автомобілів, не являється суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України, грунтова-піщана суміш, яку перевозили вантажні автомобілі, також перевозилась на законних підставах.
В апеляційній скарзі прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт транспортних засобів, власником яких є ОСОБА_8 .
В обгрунтування апеляції прокурор стверджує, що клопотання слідчого подано з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.98, 170 КПК України. Зазначає, що є всі підстави вважати, що відмова в арешті майна може призвести до переміщення вказаного майна на територію іншого регіону і подальшого його зникнення, перетворення або відчуження іншими особами, що негативно відобразиться на доказуванні у вчиненні злочину через втрату основних доказів.
В запереченні ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 стверджують, що жодних правових підстав для арешту спірних автомобілів у кримінальному провадженні за фактом безгосподарського використання земель немає. Просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Як видно з матеріалів справи, слідчим суддею встановлено, що автомобілями марки «Даф» з причіпами, власником яких є ОСОБА_8 , перевозилася грунтова-піщана суміш з ділянки громадянина ОСОБА_11 , за згодою останнього. Дана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_11 згідно державного акту про право власності на земельну ділянку, має кадастровий номер і знаходиться в с. Стрижівка Житомирської області.
Згідно товарно-транспортних накладних від 30.11.2016 року, спірні вантажні автомобілі повинні були завантажитися грунтово-піщаною сумішшю у с. Стрижівка та розвантажитися у м. Житомирі.
За таких обставин, слідчий суддя, керуючись положеннями ст.ст. 170, 173 КПК України, правильно відмовив слідчому в задоволенні клопотання про накладення арешту на вищевказані транспортні засоби, належні ОСОБА_8 , при цьому свій висновок суд достатньо мотивував, з яким погоджується і колегія суддів.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Однак слідчим вимог цього закону не було дотримано, оскільки спірне майно було вилучене 30.11.2016 року, а з клопотанням до суду про накладення арешту слідчий звернувся лише 05.12.2016 року. Це порушення кримінального процесуального закону повинно враховуватись судом при вирішенні клопотання про арешт майна. Також даний факт спростовує твердження апелянта про те, що клопотання слідчого про арешт вантажних автомобілів з причіпами подано слідчим з дотриманням вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 6 грудня 2016 року про відмову в накладенні арешту на майно без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: