Справа № 534/2373/16-к
Провадження № 1-кп/534/39/17
Вирок
Іменем України
25 січня 2017 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні матеріали кримінального провадження № 0001414 у відношенні:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

06 червня 2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2,3 ст.185,104 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

01 червня 2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2,3 ст.185, 71,104 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

05 березня 2013 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2,3 ст.185, ч.2 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

23 грудня 2016 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців позбавлення волі.

за ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:
Обвинувачений вчинив ряд умисних, тяжких злочинів проти власності за таких обставин:
10 листопада 2016 року, ОСОБА_7 , безцільно блукаючи по місту, близько 11-40 год., з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення музичної школи, розташованої в АДРЕСА_2 , де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з приміщення чергової кімнати, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належний потерпілій ОСОБА_5 гаманець з готівковими коштами в сумі 60 грн. та мобільний телефон «FLY EZZY 4» вартістю 250 грн. і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В продовження злочинної діяльності, кілька хвилин потому, ОСОБА_7 піднявся поверхом вище, де в аналогічний спосіб таємно, з корисливих спонукань із сумки потерпілої ОСОБА_6 , залишеної нею в комірному приміщенні викрав гаманець з готівкою в сумі 120 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 449 грн., потерпілій ОСОБА_6 на суму 205 грн. 95 коп. відповідно.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_7 визнав повністю, і підтвердив суду, що за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, в приміщенні музичної школи вчинив два епізоди злочинів проти власності.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили суду обставини, за яких було вчинено крадіжки їх особистого майна.
Крім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні двох епізодів крадіжок підтверджується у справі рядом письмових доказів, зокрема, протоколом добровільної видачі ОСОБА_7 частини викраденого майна (а.с. 100-105), протоколом огляду оптичного диску за наслідками продемонстрованого відеозапису, зробленого камерою відеоспостереження, встановленою на будівлі магазину «АТБ-Маркет» по вул. Миру,15 із зафіксованою на ньому появою ОСОБА_7 біля приміщення музичної школи 10.11.2016 року об 11.48 год.. 56-59 сек. (а.с. 98-99), протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 (а.с. 62-69) та протоколом його впізнання потерпілою ОСОБА_5 (а.с.70-73).

Вартість викрадених речей визначена органом досудового розслідування шляхом експертного дослідження (а.с. 75-81,86-97).

Отже, умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в таємному, повторному викраденні чужого майна, пов`язаному з проникненням в приміщення, органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив ряд тяжких злочинів проти власності, втім в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання ОСОБА_7 своєї вини та часткове, добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_5 завданої злочином шкоди.

За наявності кваліфікуючої обставини «повторності» злочину, яка інкримінована обвинуваченому, рецидив злочину не може визнаватись в якості обтяжуючої покарання обставини, як він зазначений в обвинувальному акті органом досудового розслідування.

Згідно із представленими на особу обвинуваченого даними, останній проживає в родині з матір`ю та бабою, не працює, постійного джерела доходу не має, від проходження ЛКК відмовився, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра, згідно із висновком судової психіатричної експертизи (а.с. 54-58) розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки розладу особистості органічного походження, під дію ст.ст.19,20 КПК України не підпадає.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, суд наголошує про наступне:
ОСОБА_7 вчинив ряд умисних злочинів проти власності протягом року після звільнення з місць позбавлення волі, що є свідченням його небажання стати на шлях виправлення. Приймаючи до уваги, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а відтак, як притаманний правовій державі принцип є передусім виправним та превентивним засобом, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, з абсолютним переконанням засвідчує про необхідність ізоляції засудженого від суспільства, що цілком відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та справедливості і буде домірним вчиненому ним злочину.

Врахування пом`якшуючої покарання обставини та добровільне, часткове відшкодування обвинуваченим завданої злочином шкоди дає суду підставу при призначенні остаточного покарання за сукупністю вчинених злочинів, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання про речові докази вирішене судом у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз по справі (а.с. 75, 86,92) підлягають стягненню з засудженого на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.373,374 КПК України,суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі

У відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України в строк призначеного покарання, повністю зарахувати покарання, призначене вироком Комсомольського міського суду від 23 грудня 2016 року і остаточно, за сукупністю вчинених злочинів до відбуття призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання судового рішення, до вступу вироку в законну силу у відношенні засудженого ОСОБА_7 обрати запобіжний захід - тримання під вартою. Під варту взяти негайно із залу суду. Строк покарання відраховувати з 25 січня 2017 року.
На користь держави стягнути з засудженого судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у справі загальною сумою 1055 грн. 52 коп.

Речові докази по справі, що були об`єктом злочинних посягань, залишити потерпілим, як їм належні.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1