УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України у кримінальному провадженні № 0000210 від 05 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
09.06.2017 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України у кримінальному провадженні № 0000210 від 05 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В скарзі захисник ставить питання про повернення тимчасово вилученого майна, вилученого в ході обшуку в нежитловому приміщені за адресою : АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.05.2017, а саме: грошових коштів та талонів на дизельне пальне, бензин.

Посилаються на ті обставини, що майно у відповідності до ст.168 КПК України є тимчасово вилученим майном, при цьому не має жодного значення для даного кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник доводи скарги не підтримав. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, в судове засідання не з*явився.

Уповноважений слідчий у даному кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленим, для розгляду скарги в суд не з*явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до вимог ст. 306 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, пояснення заявника в суді, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.22,26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Посилаючись на ті обставини, що вилучені речі, майно підлягають поверненню як тимчасово вилучене майно, заявник в суді не надав даних, які підтверджують такі обставини.

Так, до клопотання не надано документів, що відповідають вимогам ст. 99 КПК України, які надавали б можливість слідчому судді пересвідчитися в тому, що вказане майно дійсно є тимчасово вилученим під час обшуку.

Надані фотокопії документів не відповідають вимогам ст. 99 КПК України, не є документами в розумінні ст. 99 КПК України, а також не є їх дублікатами, належним чином засвідченими, що перешкоджає суду пересвідчитися в тому, що вказане майно є тимчасово вилученим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.167-169 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України у кримінальному провадженні № 0000210 від 05 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1