АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 р., щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 лютого 2017 р. з заставою у 750 мінімальних розмірів заробітних плат тобто у сумі 1 033 500 грн. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Дніпропетровську, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих матеріалів органами досудового розслідування Альошкін підозрюється у тому, що будучи депутатом Дніпровської міської ради, 01 листопада 2016 року приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї Дніпровської міської ради, що розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, звернувся до ОСОБА_8 з пропозицією надати тому неправомірну вигоду у сумі 6000 доларів США за укладення договору оренди об`єкту благоустрою - майданчика для паркування з одним із підконтрольних йому підприємств.

У подальшому 22 грудня 2016 року приблизно о 12 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні КП «Міськавтопарк» ДМР, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, Героїв Майдану, 1, у кабінеті 328, надав останньому частину раніше оговореної неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США за підписання ОСОБА_8 договорів оренди об`єктів благоустрою - паркувальних майданчиків, розташованих в Новокодацькому районі м. Дніпро, із підконтрольними ОСОБА_7 підприємствами.

За даним фактом органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження та внесено відомості до ЄРДР за №00000948 за ч. 2 ст. 369 КК.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 грудня 2016 р. задоволено клопотання слідчого першого СВ СУ прокуратуру Дніпропетровської області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2017 р. з заставою у 750 мінімальних розмірів заробітних плат, тобто, у сумі 1 033 500 грн.

Слідчий суддя своє рішення вмотивував наявністю обґрунтованої підозри та існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК, у зв`язку з чим, прийшов до висновку, що даний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховано, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин, може, незаконно впливати на свідків та експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані дані привели слідчого суддю до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, можливістю визначення застави.

Захисник оскаржує рішення суду. В апеляції просить його скасувати, постановити нове, та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що органом слідства та судом не надано доказів щодо обґрунтованості заявлених ризиків, оцінки даним про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, утриманців, у зв`язку з чим, застосування тримання під вартою є необґрунтованим.

Вказує про недоведеність існування ризику переховування та незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, дотримується належної процесуальної поведінки, а докази обвинувачення ґрунтуються лише на показах заявника ОСОБА_8 .

Зазначає, що висновки суду щодо наявності обґрунтованої підозри - безпідставні, оскільки органом слідства не надано належних доказів винуватості Альошкіна

Вважає, що слідчим суддею не наведено виключних підстав для застосування застави у 750 мінімальних розмірів заробітних плат.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний та захисник підтримали доводи апеляції та просили ухвалу скасувати. Застосувати більш м`який запобіжний захід.

Прокурор заперечував проти доводів апеляції та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.

В судових дебатах учасники підтримали свої позиції.

Заслухав суддю-доповідача, думки учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія прийшла до наступного.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.
Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині, оскільки підозра підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Безпідставними вважає колегія суддів посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного. Із рішення судді вбачається, що оцінка таким даним надана суддею та з урахуванням тяжкості скоєного та майнового стану підозрюваного призначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Розмір встановленої застави відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК та є визначеним з урахуванням тяжкості скоєного злочину, встановленого розміру мінімальної заробітної плати і майнового стану підозрюваного ОСОБА_9 .
Також колегія звертає увагу на те, що самі по собі позитивні дані про особу підозрюваного, не слугують підставою для зміни запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими матеріалами.
Колегія суддів вважає, що сукупність ризиків і обставин, на які послався слідчий суддя свідчать про неможливість в застосуванні щодо ОСОБА_9 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З огляду на обставини вчиненого злочину, колегія суддів приймає до уваги те, що знаходячись на волі ОСОБА_9 використовуючи своє службове становище може мати можливість впливати на свідків, заявника або знищити докази по справі.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину та покарання у виді тривалого позбавлення волі, яке загрожує підозрюваному, може спонукати останнього до переховування, у зв`язку з чим вказаний ризик є обґрунтованим.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Враховуючи, що органом слідством доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КК, що підтверджується достатніми доказами на даній стадії розгляду, колегія вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, оскільки на даному етапі розгляду органу слідства необхідно провести ряд слідчих, розшукових дій направлених на встановлення істини по справі, а тимчасове обмеження свободи відповідає вимогам КПК.
Посилання захисника на неврахування слідчим суддею всіх характеризуючих даних підозрюваного, колегія вважає безпідставними, оскільки всі ці обставини взяті до уваги судом при застосуванні запобіжного заходу та останні не виключають можливості настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
Керуючись вимогами ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 р., щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 лютого 2017 р. з заставою у розмірі 750 мінімальних заробітних плат у сумі 1 033 500 грн. відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2