Провадження № 1-кс/761/4006/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні за № 0009239, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.07.2016 за ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Київської області, Макарівського району, с. Мотижин, громадянину України, українцю, непрацюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, -

В С Т А Н О В И В :
29 грудня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором який здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим що Слідчим відділенням ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві розслідується кримінальне провадження, внесене 25.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009239, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Києва ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, останній раз 29 вересня 2008 року вироком Апеляційного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі та будучи звільненим 08 червня 2015 року по відбуттю строку призначеного покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий аналогічний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці, виник злочинний умисел направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, з використанням завідомо заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме предмету схожого на ніж.

Діючи згідно злочинного плану ОСОБА_5 , 24 липня 2016 року приблизно о 20 годині перебував поряд з будинком № 70, що розташований по вул. Д. Щербаківського в місті Києві. Саме в цей час він помітив поряд з вищевказаним будинком раніше невідомого йому чоловіка, а саме ОСОБА_7 та після чого він вирішив здійснити на останнього напад, з метою заволодіння будь-яким цінним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з будинком № 70 по вул. Д. Щербаківського в місті Києві, приблизно о 20 годині 10 хвилин, утримуючи при собі завідомо заготовлений предмет, схожий на ніж, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 та одразу почав погрожувати його застосуванням і при цьому висунув вимогу, про передачу йому потерпілим цінних речей. В цей час потерпілий ОСОБА_7 усвідомлюючи, що дії з боку ОСОБА_5 несуть загрозу для його життя, відповів що нічого при собі цінного не має, лише в задній кишені штанів має мобільний телефон марки «Нокіа 309». ОСОБА_5 , продовжуючи погрожувати потерпілому невстановленому в ході досудового слідства предметом, схожим на ніж, з кишені ОСОБА_7 витягнув мобільний телефон марки «Нокіа 309» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1100 гривень, в якому знаходилась картка мобільного оператора «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє та на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

Заволодівши вказаним шляхом майном потерпілого ОСОБА_7 на суму 1100 гривень, ОСОБА_5 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд, заподіявши при цьому останньому матеріальної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Вказує, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Київської області, Макарівського району, с. Мотижин, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме: 11 грудня 2001 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 06 травня 2004 року вироком Макарівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 29 вересня 2008 року вироком Апеляційного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі; звільнився 08 червня 2015 року по відбуттю строку призначеного покарання.

Вказує, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України 28 грудня 2016 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 років до 10 років і, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

При цьому зауважує, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, на його думку, забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальних правопорушень, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків є те, що кримінальне правопорушення вчинене із погрозою застосуванням насильства. Підозрюваний шляхом підкупу та погроз може схиляти потерпілих та свідків до зміни та дачі неправдивих показів, відмові від участі в кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має постійного джерела доходу, належних засобів для існування, крім цього ОСОБА_5 раніше судимий. На думку слідчого, ОСОБА_5 може іншим способом перешкоджати повному, всебічному проведенню досудового розслідування, що може призвести до невиправних наслідків по кримінальному провадженню, а саме в прийнятті процесуальних рішень.

Вказує на необхідність врахування обставин, передбачених ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення, тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність роботи, його майновий стан тощо.

Крім цього, зауважив, що в ході досудового розслідування, відсутні відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах Київського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київської області.

Розглянути вказане клопотання слідчий суддя був позбавлений, через неявку у судове засідання підозрюваного, у зв`язку з чим, згідно ухвали від 30 грудня 2016 року, було надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Одночасно зауважив на тому, що підозрюваний був затриманий 21 лютого 2017 року.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили. Захисник зокрема, зауважила, що на її думку, клопотання є необґрунтованим оскільки не містить доказів ризиків, визначених нормами КПК України, необхідних для застосування вказаного виду запобіжного заходу. Зауважила, що докази в межах вказаного провадження отримані органом досудового розслідування з порушенням, оскільки її підзахисного 17 жовтня 2016 року було допитано в якості свідка. Крім того, вважає необґрунтованим клопотання в частині щодо переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та надала медичну документацію, яка свідчить про перебування та лікування ОСОБА_5 у період із 29 грудня 2016 року і по 11 січня 2017 року у медичних закладах. Також вважає, що стороною обвинувачення не доведено ризики в частині щодо можливого вчинення підозрюваним інших злочинів чи здійснення тиску на свідків та потерпілого. Зауважуючи на тому, що на даний час підозрюваний продовжує лікування, просила обрати останньому домашній арешт у нічний час доби, оскільки в умовах перебування СІЗО медичні послуги надаються у неналежний спосіб.

Підозрюваний наголосив на тому, що він знаходився в м. Києві за місцем реєстрації, перебував певний час у лікарні. Зазначив, що від орган досудового слідства він не переховувався та таких намірів він не має. Підтримав клопотання захисника в частині щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

27 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та допитано як підозрюваного.

За санкцією цієї статті винній особі може бути призначено покарання на строк від семи до 10 років позбавлення волі, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Із матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що підозрюваного, якого було оголошено в розшук 30 грудня 2016 року, було фактично затримано 21 лютого 2017 року о 14 год. 20 хв., що підтверджується протоколом затримання особи від 21 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Наявні підстави вважати, що існує, зазначений слідчим у клопотанні ризик того, що враховуючи тяжкість можливого покарання та з огляду на відсутність доходу, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, доказом чого є його неявка у судове засідання для розгляду вказаного клопотання у грудні 2016 року, та постанова про оголошення розшуку підозрюваного та, відповідно, його затримання, а також через відсутність у нього роботи, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не вбачається.

Вирішуючи питання про можливість визначення підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави, слідчий суддя виходить з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно з якими слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , а саме вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави.

При цьому щодо доводів захисника про стан здоров`я підозрюваного, який, на її думку, свідчить про неможливість його утримання під вартою та в частині щодо того, що в у мовах СІЗО належні медичні послуги не надаються, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пунктів 2.5., 2.6., 2.7. Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10 лютого 2012 року за № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, взятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО, вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, взятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що право на належну медичну допомогу особи, які знаходяться в умовах СІЗО, забезпечується відповідно до діючого законодавства.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 був затриманий 21 лютого 2017 року о 14 год. 20 хвилин.

При цьому строк тримання під вартою відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України обчислюється з моменту фактичного затримання особи.

Строк дії ухвали слід встановити в межах 60 днів та в межах строку досудового слідства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні за № 0009239, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою визначити до 11.04.2017 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: