Провадження № 1кп/201/21/2016
УХВАЛА
15 березня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000066 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_5

ОСОБА_8

ОСОБА_6

захисники ОСОБА_9

ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_6 обвинувачених по ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

В зв`язку з тим, що закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судом поставлено питання про доцільність продовження цього строку.

Прокурор просив продовжити строки тримання обвинуваченого під вартою посилаючись на те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вченні інкримінованих йому злочинів і ризики, які були визначені судом раніше збереглись.

Захисники та обвинувачені заперечували проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на те, що прокурором не доведено жодних ризиків, обвинувачений тривалий час тримається під вартою та більш м`який запобіжний захід здатен забезпечити нівелювання ризиків.

Вирішуючи питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує строки тримання обвинуваченого від вартою, які є тривалими, а також обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: його соціальні зв`язки, який має зареєстроване місце проживання, одружений та має малолітню дитину; його стан здоров`я, який потребує медичної допомоги; те що він являвся ФОП; те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні цих злочинів, які є умисними тяжким і особливо тяжким; обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та обставини, встановлені в судовому засіданні під час дослідження доказів.

Всі ці обставини в своїй сукупності і на сьогоднішній день свідчать про наявність ризиків визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого переховатись від суду з метою уникнення можливої відповідальності за вчинення тяжкого і особливо тяжкого злочинів.

Посилання сторони захисту на необхідність доведення наявності ризиків прокурором суд вважає обґрунтованими, однак, як зазначено вище, тяжкість обвинувачення в сукупності з обставинами злочину описаними в обвинувальному акті та обставинами, встановленими в судовому засіданні під час дослідження доказів, сама по собі підтверджує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, суд враховує, що в разі наявності хоча б одного ризику передбаченого ст.. 177 КПК України, ч. 5 ст. 176 КПК України прямо забороняє застосовувати інші запобіжні заходи ніж тримання під вартою до осіб обвинувачених у вчинені злочинів передбачених ст. 258 КК України, що виключає можливість задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Таким чином суд приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою є єдиним можливим заходом для забезпечення нівелювання зазначеного ризику та дотримання процесуальної дисципліни обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 13 травня 2017 року.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3