Справа №639/8772/16
Провадження №1-в/639/2125/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

представника Холодногірської ВК №18 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

-09.10.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-21.10.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуваючого покарання у Холодногірській ВК №18, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_7 .

В мотивування свого клопотання засуджений зазначив, що на даний час він відбув ? строку покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 року та позитивно характеризується адміністрацією установи, в зв`язку з чим просив застосувати ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, зазначив, що засуджений ОСОБА_7 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, в зв`язку з чим вважав можливим застосувати ст. 81 КК України.

Представник Холодногірської ВК №18 підтримав думку прокурора.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, суд приходить д наступних висновків.

Приписами ч. 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий 09.10.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.01.2011 року по 18.11.2011 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 25.01.2011 року, кінець строку: 01.07.2018 року.

На момент розгляду клопотання, тобто 16.12.2016 року, засуджений ОСОБА_7 відбув 6 років 6 місяців 16 днів, лишилось 1 рік 6 місяців 15 днів.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.01.2011 року. За час тримання в Харківському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. З 21.11.2011 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. Згідно ст. 118 КВК України працевлаштований днювальним адміністративної будівлі при установі, до праці ставить добре. За час відбування покарання характеризується добре, мав два стягнення, які на даний час погашенні у встановленому законом порядку. Під впливом виховного характеру змінив свою поведінку на краще за що сім разів був заохочений правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у програмах диференційного виховного впливу «Професія», «Творчість», до реалізації яких ставиться добре. Підтримує родинні зв`язки з братом та бабусею шляхом листування, телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку суду має позов на суму 16350 грн., проте виконавчі листи до установи не надходили.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_7 встановлено, що за час відбування покарання має 7 заохочень, накладені стягнення погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований,відбув більш ніж ? призначеного строку покарання, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_7 умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року на невідбуту частину 1 рік 6 місяців 15 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1