Номер провадження: 11-сс/785/312/17
Номер справи місцевого суду: 497/79/17-к
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 16.02.2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000062 від 14.02.2017 року за ч.1 ст.259 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого виконуючим обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, працюючого за наймом у приватної особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000062 від 14.02.2017 року за ч.1 ст.259 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 13.02.2017 року, о 23.47 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на перехресті вулиць Терещенка та 25 Серпня у м. Болград Одеської області, біля бару "Балкан", діючи з хуліганських спонукань, зателефонував на номер 101 диспетчеру чергової частини ГУ ДСНС в Одеській області та здійснив завідомо неправдиве повідомлення про намір скоєння вибуху усього м. Болград, внаслідок чого була поставлена під загрозу громадська безпека.

14.02.2017 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

15.02.2017 року слідчий звернувся до Болградського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявний ризик, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та запобігти вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 16.02.2017 року в задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено, а до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Ухвала мотивована тим, що в судовому засіданні не була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 , не підтверджена жодними доказами наявність заявлених у клопотанні ризиків та не доведена неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а сама лише ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про відсутність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 та заявлених слідчим ризиків, оскільки невірно розтлумачив зміст дослідженого в судовому засіданні аудіозапису телефонного повідомлення ОСОБА_7 про підготовку вибуху.

Також слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , та покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним, відсутність у нього постійного місця роботи, наявність доведених ризиків, запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку прокурора, неможливо.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною другою вказаної норми передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Зокрема, слідчий суддя вірно дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою не знайшло свого підтвердження матеріалами провадження і правильно визначив підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки не доведені слідчим і прокурором також наявність єдиного заявленого у клопотанні ризику - можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки матеріали судового провадження, в тому числі надані слідчим, а також пояснення підозрюваного та його захисника свідчать про протилежне.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 перебуває у фактичних шлюбних відносинах і спільно проживає з громадянкою ОСОБА_9 , з якою має намір одружитись, спільно з нею виховує та утримує її дітей, працевлаштований за наймом у приватної особи, тобто має міцні соціальні зв`язки в місці проживання.

Крім того, прокурор повідомив апеляційному суду, що за період обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ОСОБА_7 жодного разу не порушував покладені на нього зобов`язання, що свідчить про його належну поведінку.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що слідчим суддею дотримані вимоги ст.ст. 177, 178, 183 та 194 КПК України та оцінені усі обставини в сукупності, а застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання цілком здатний забезпечити досягнення мети і завдань досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доказами. Інших доводів апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 16.02.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого виконуючим обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000062 від 14.02.2017 року за ч.1 ст.259 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3