Справа № 129/3101/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/114/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" липня 2017 р.Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000223 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні п`ятеро дітей, військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , несудимого, учасника АТО,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

Установив:
Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений відповідно до мобілізаційного плану наказом її командира на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріального-забезпечення, всупереч ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з мотиву поганого стану здоров`я та народження ще однієї дитини та метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 05.12.2014 року вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць не з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитись на певний час від військової служби проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 07.09.2016 р. - дня прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 05.12.2014 року він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , призначений наказом її командира на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріального-забезпечення, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації через поганий стан здоров`я та необхідність допомогти сім`ї в зв`язку з народженням ще однієї дитини вирішив ухилитися від військової служби, 05.12.2014 року вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць не з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитись на певний час від військової служби проводив час на власний розсуд, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , і лише 07.09.2016 р. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого, наявність на утриманні п`ятьох дітей, участь в АТО.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв середньої тяжкості за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 3 ст. 407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2550,00 грн.).

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: