Справа №639/475/17
Провадження №1-в/639/112/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1990 року народження, про застосування Закону України Про амністію у 2014 році №1185-VII від 08.04.2014 року та про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, суд,

В С Т А Н О В И В:
27 січня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , 1990 року народження, про зарахування судом строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України №3413, який прийнято Верховною Радою України 26.11.2015 року та про застосування Закону України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19.04.2014 року.
Засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив здійснити йому перерахування строку покарання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 05.06.2015 року по 20.09.2016 року. Крім того, просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 ст.6 Закону України «Про амністію» та заперечував проти задоволення клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, пояснення засудженого, який просив суд застосувати до нього положення Закону України «Про амністію», пояснення представника ХУВП № 27, який покладався на розсуд суду, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, 24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч.1 ст.72 КК України.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Бердянська Запорізької області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 27.07.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, 09.02.2016 року Зміївським районним судом Харківської області за ст..15 ч.2, 289 ч.2, 185 ч.2, 289 ч.2, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.06.2015 року по 10.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.09.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.09.2016 року ОСОБА_4 зараховано попереднього ув`язнення з 22.12.2015 року по 20.09.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до п.«в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості, злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України - тяжким.

Засуджений ОСОБА_4 згідно Закону України «Про амністію у 2014 році» не підпадає під дію ст.ст.1-5 зазначеного закону, так як не відбув одніє чверті призначеного строку основного покарання на момент набрання чинності закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році, засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, скорочується наполовину невідбута частина покарання.

На підставі статті 11 Закону України Про амністію у 2014 році особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 19.04.2014 року.

Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону Про амністію у 2014 році у відношенні ОСОБА_4 , визначених статтею 6 Закону України Про застосування амністії в Україні №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, судом під час розгляду зазаченої справи не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році є законною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України Про застосування амністії в Україні, положеннями ст.ст.6, 9,11 Закону України Про амністію у 2014 році, ст.72,85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1990 року народження, про застосування Закону України Про амністію у 2014 році №1185-VII від 08.04.2014 року та про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково.

В частині клопотання ОСОБА_4 , 1990 року народження, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, - відмовити.

В частині застосування Закону України Про амністію у 2014 році №1185-VII від 08.04.2014 року задовольнити.
ОСОБА_4 , 1990 року народження, скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від від 09.02.2016 року на підставі ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1