Справа № 428/4275/16-к
Провадження № 11-кп/782/205/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_7 , поданої на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2017 року,

встановила:
Оскаржуваним вироком

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьк Луганської області,має громадянинство України, який має вищу освіту, розлучений, на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_8 , 2006 року народження, працює економістом по збуту в ТОВ СП «УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ», інвалідність 3 групи, раніше не був засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу, з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 , у вигляді особистого зобов`язання, скасовано.

Цивільний позов прокурора прокуратури міста Сєвєродонецька ОСОБА_9 в інтересах Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» до ОСОБА_6 задоволено і стягнуто з ОСОБА_6 на користь Комунальної установи закладу «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» кошти у розмірі 18506 гривен 24 копійки.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення технічної експертизи № 184/6 від 14.12.2015 року в розмірі 736 гривень 56 копійок; автотехнічної експертизи № 19/113/9-1/39е від 14.03.2016 року в розмірі 1055 гривень 52 копійки.

Вироком суду встановлено, що 03.11.2015, близько 17 години 34 хвилини, у темний час доби, водій ОСОБА_6 , керуючи легковим автомобілем Peugeot 405 GRI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з увімкненим ближнім світлом фар, рухаючись по вул. Донецькій м. Сєвєродонецька Луганської області, неосвітленій зовнішнім вуличним освітленням, в напрямку від вул. Маяковського до пр.Гвардійський, наближаючись до пішохідного переходу, обладнаного відповідними знаками дорожнього руху та дорожньою розміткою, навпроти будинку № 60 вул. Донецька.

В цей час пішоходи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з малолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переходили проїжджу частину вул. Донецька, в зоні пішохідного переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , у темпі швидкого кроку.

Водій ОСОБА_6 , діючи всупереч п.18.1 Правил дорожнього руху України, проявивши безпечність і неуважність, проігнорувавши дорожню ситуацію, що розвивається, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішоходів - особу похилого віку та малолітню дитину, що наближаються до смуги його руху, вчасно не прийняв заходи до зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та малолітню ОСОБА_11 передньою правою частиною керованого ним автомобіля.

В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 15.12.2015, у малолітньої ОСОБА_11 встановлені наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин голови, садна правої щоки, грудної клітки, гематоми обох губ, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також, в результаті наїзду пішоходу ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження, від яких остання згодом померла в реанімаційному відділенні Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 13 від 02.01.2016, у ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження: дві забійні рани лобу, забійна рана передньої поверхні правого стегна в верхній третині; по синцю на повіках правого та лівого очей, передній поверхні правого стегна в середній третині, передній поверхні правого стегна в середній третині, передній поверхні правого колінного суглоба, передньої поверхні правої гомілки в верхній третині, тильній поверхні правої ступні в основі гомілковостопного суглоба, внутрішній поверхні лівого стегна, внутрішній поверхні лівої гомілки в верхній третині, чотири синця передньої поверхні середньої третини лівого стегна, зовнішньої поверхні середньої третини правого стегна, два синця в підколінній ямці зліва; багаточисленні садна лобу з права, по садну на спинці носу, лівої щоки в області кута роту, верхній губі, підборідді, передній поверхні правого колінного суглобу, чотири садна тильної поверхні правої кисті в основах перших фаланг 2-4 пальців, два садна тильної поверхні лівої кисті в основах 1-2 пальців. Крововилив у м`які покриви голови з внутрішньої поверхні лобно-скронево-потиличної області з права, лобно-тім`яної області з ліва. Розлитий темно-червоний крововилив у правий скроневий м`яз. Субдуральна гематома потиличних областей. Субарахноїдальний крововилив потиличних областей, скроневої області з ліва і мозочка. Забій скроневої області зліва. Осередкові крововиливи в тканину легенів, розлитий крововилив в області коріння правої легені. Перелом 7 ребра по передній пахвовій лінії з права, 8 ребра по середній ключичній лінії з права, перелом крижово-клубового зчленування з права з виразним темно-червоним крововиливом у м`язи, осередкові темно-червоні крововиливи в м`які тканини задньої поверхні грудної клітки з права на висоті 128 см від підошви, розлите темно-червоний крововилив у м`язи попереку по близькохребетної лінії на висоті 110 см від підошви, розлитий темно-червоний крововилив у верхні квадранти правої сідниці на висоті 82 см від підошви, багаточисленні осередкові крововиливи в литкові м`язи правої та лівої гомілок, закритий перелом обох кісток лівої гомілки, розрив зовнішньої стінки капсули лівого колінного суглоба розташований на висоті 43 см від підошви, осередковий темно-червоний крововилив в заднє- зовнішню поверхню правого литкового м язу розташований на висоті від підошви 30-40 см, закритий перелом середньої третини малогомілкової кістки з права розташований на висоті 33 см від підошви, закритий перелом великогомілкової кістки з права на висоті 39 см від підошви. Встановлені ушкодження є прижиттєвими, виникли в швидкій послідовності одне за одним, в результаті дії тупого твердого предмета з значною силою.

Стосовно до живої особи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя в момент їх спричинення, безпосередньо перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 19/113/9-1/39е від 14.03.2016, в даній дорожній ситуації водію автомобіля Peugeot 405 GRI з моменту виявлення пішоходів на нерегульованому пішохідному переході слід було керуватися технічними вимогами пункту 18.1 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля Peugeot 405 GRI мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту можливого виявлення пішоходів на нерегульованому пішохідному переході.

Згідно встановленого механізму ДТП, з технічної точки зору момент, коли водію автомобіля Peugeot 405 GRI слід було уникати настання ДТП визначається з моменту можливого виявлення пішоходів на нерегульованому пішохідному переході. З технічної точки зору, дії водія автомобіля Peugeot 405 GRI невідповідні технічним вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху, знаходилися в причинному зв`язку із створенням аварійної ситуації і наїздом.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі перший заступник прокурора Луганської області ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вказує, що суд не мотивував своє рішення про не застосування щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вважає, що обставини, на які послався суд (щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків потерпілому), можуть розглядатися як такі, що пом`якшують основне покарання, але не можуть враховуватися також і як обставини, які дають підстави не застосувати стосовно обвинуваченого додаткове покарання.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки тому, що основним безпосереднім об`єктом вчиненого обвинуваченим злочину виступають публічні інтереси, а отже, врахування в цьому випадку думки потерпілого щодо виду та міри покарання є недоречним.

Вважає, що вирок суду першої інстанції не відповідає меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України.

Просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану прокурором ОСОБА_7 апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів, обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю погодився із апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданої апеляційної скарги прокурора та обговоривши її доводи, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги представника обвинувачення, він не оспорює правильність встановлених судом фактичних обставин, як вони викладені у вироку, доведеність провини ОСОБА_6 у скоєному та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 286 КК України, тому, колегія суддів вирок у цій частині не переглядає.

Крім того, прокурором не оскаржені висновки суду щодо можливості, з урахуванням особи обвинуваченого, ступіня тяжкості вчиненого необережного кримінального правопорушення, щирого каяття ОСОБА_6 у скоєному, повного відшкодування ним заподіяних матеріальних та моральних збитків потерпілим, звільнити цю особу від призначеного покарання із випробуванням та встановленням, із покладенням на нього передбачених у п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України процесуальних обов`язків.

Отже, колегія суддів також не переглядає викладені у вироку висновки суду у цій частині.

Разом з тим, розглядаючи у межах апеляційної скарги прокурора питання щодо призначення ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів погоджується з наведеними доводами у частині того, що суд недостатньо врахував та умотивував свої висновки щодо можливості не призначити ОСОБА_6 передбачене у санкції ч.2 ст. 286 КК України альтернативне додаткове покарання у вигляді позбавлення керування транспортними засобами.

Та обставина, що ОСОБА_6 не перебував під час події ДТП у стані алкогольного сп`яніння, не може, на думку колегії суддів, бути визначальною та единою для висновку про не призначення цій особі додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є тяжким, поєднане із керуванням автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки для оточуючих, воно має наслідком смерть людини.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п.3 ч.1 ст. 407, 420 КК України, скасувати вирок суду першої інстанції у частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України додаткове покарання у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що, на переконання судової колегії, є достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 407, 420 КК України, колегія суддів

засудила:

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 286 КК України скасувати у частині призначеного йому покарання.

Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції, із призначенням йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У решті вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Судді