Справа №370/186/17
"02" лютого 2017 р. Макарівський районний суд Київської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
прокурором ОСОБА_3
захисником ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України кожний.
В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО №13 м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів з посиланням на те, що 09.12.2016 року, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 приїхали до магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 .
Згідно з домовленістю, за попередньою змовою, діючи умисно, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за домомогою металевої пластини зірвали навісний замок до вказаного магазину та проникли в середину В цей час ОСОБА_7 відійшов на деяку відстань від магазину з метою попередження останніх про можливе викриття крадіжки сторонніми особами.
Перебуваючи в середині магазину, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно, повторно викрав з прилавків магазину товаро-матеріальні цінності, а саме: тютюнові вироби, горілчані напої, продукти харчування, які склали в сумки, що принесли з собою.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
09.12.2016 року о 06.30 годині, ОСОБА_5 затримано в порядку ч.4 ст.208 КПК України.
10.12.2016 року о 06.00 години ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.
Обвинувачення ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту потерпілої, показаннями самого обвинуваченого.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
На даний час у справі виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого, який закінчується 06.02.2017 року. Строк перебування ОСОБА_5 під вартою необхідно продовжити з метою забезпечення належного виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, розгляду справи в розумні строки, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують що обвинувачений може:
-переховатись від суду;
-вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за якій становить від 3 до 6 років позбавлення волі буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що обвинувачений не має постійного місця роботи, не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, в даному разі наявний реальний ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення (пункт 5 ч.1 ст.177 КПК України), що обґрунтовується наявністю непогашеної та не знятої судимості.
У клопотанні ставиться питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.
Суд заслухав думку обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення клопотання.
Суд заслухав думки обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які поклали вирішення питання за розсуд суду.
Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 підлягає задоволенню за таких підстав.
На підставі п.2 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.12.2016 року, ОСОБА_5 затримано 09.12.2016 року о 06.30 годині, а підставою затримання зазначено: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Згідно вимоги про судимість, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності у 2012 році.
Відповідно побутової характеристики, виданої ЖЕД-107, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . за період проживання, скарг на поведінку ОСОБА_5 не надходило.
Відповідно свідоцтву про народження, серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 записаний батьком неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також згідно пенсійних посвідчень, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ці особи пенсійного віку. Проте, не надано документів, які підтверджують склад родини ОСОБА_5 та перебування вищевказаних осіб у нього на утриманні.
Прокурором доведені ризики, передбачений пунктом 1,5 ст.177 КПК України, оскільки встановлено, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий.
Керуючись вимогами ст.193, 314-316, 372 КПК України, суд
У х в а л и в :
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №13 міста Києва обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 02.04..2017 року включно.
Суддя