справа № 462/913/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинуваченя:

ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскодавинці Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
22.12.2015 року ОСОБА_6 , близько 17:00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, користуючись відсутністю ОСОБА_4 , взяв зі столу спальної кімнати ноутбук марки «Asus N56VJ 93114H», який належить ОСОБА_4 з метою розпорядитись ним на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_6 здав ноутбук марки «Asus N56VJ 93114H», вартість якого становить 11 999,00 грн. у ломбард «Скарбниця», який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 114, за що отримав кошти в сумі 4418,00 грн., котрі вподальшому витратив на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та дав покази аналогічні вказаним обставинам, вину у вчиненому визнає, щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати. Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що він та інші учасники судового розгляду не заперечували проти недоцільності дослідження доказів, та не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, допитавши потерпілого по суті цивільного позову, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий,не одружений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 18-25), згідно наданої характеристики за місцем проживання характеризується позитивно (матеріали кримінального провадження, арк. 25).

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи думку потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, та ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції статі ч.1 ст.185 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов на загальну суму 34.932,7 гривень, з них 24.932,7 гривень це матеріальні збитки, а 10.000 гривень моральні. На підтвердження зазначеного позову потерпілий зазначив, що ноутбук фактично коштує 24.932,7 гривень. Суму моральних збитків підтверджує своїм лікуванням до події злочину, обуренням, втратою часу, необхідністю розшуку обвинуваченого, переживаннями, схудненням, втратою апетиту та нормального сну, відчуттям ворожого ставлення до нього людей, що були викликані діями обвинуваченого та фактом втрати цінної для нього речі.

Заявлений цивільний позов заперечується ОСОБА_6 в повному обсязі. З огляду на вимоги ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 61 ЦПК України, ст. ст. 128, 129, 349 КПК України, суд приходить до наступного.

Матеріальні збитки в сумі 24.932,7 гривень, потерпілою стороною не доведені належними доказами. А враховуючи встановленні судом, та визнані потерпілим, фактичні обставини справи, до яких відноситься в тому числі і вартість вкраденого, та що ця сума - 11.999 гривень, була перерахована потерпілому (а.с.66-67), в стягненні заявленої матеріальної шкоди слід відмовити.

З огляду на всі вищезазначені обставини справи, суд приходить до переконання, що доведеною, виваженою та справедливою є сума стягнення моральних збитків в розмірі 1.500 гривень.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись, ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,
з а с у д и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди сумму 1.500 грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: