26.06.2017 Єдиний унікальний № 371/1436/15-к
Провадження №1-кп/371/45/17
Миронівський районний суд Київської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року Миронівський районний суд Київської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду в м. Миронівка у кримінальному провадженні № 0000160 від 14 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000160 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України надійшов до Миронівського районного суду Київської області 07 серпня 2015 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2017 року, вирок Миронівського районного суду від 27 листопада 2015 року, скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. 20 березня 2017 року справа надійшла до Миронівського районного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акта, у відкритому судовому засіданні, з викликом в судове засідання свідків.
Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у т.ч. виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2017 року скасовано вирок Миронівського районного суду від 27 листопада 2015 року у даній справі з підстав порушення права на захист ОСОБА_5 , зокрема, щодо некоректності обвинувачення, сформульованого в обвинувальному акті ОСОБА_7 , а також відсутності в матеріалах кримінального провадження будь-яких даних, які б вказували на те, що прокурором доводилась відсутність провокації обвинуваченого щодо скоєння інкримінованих епізодів, кваліфікованих стороною обвинувачення як злочинні діяння. Згідно ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обовязковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та вказав, що обвинувачення є для нього незрозумілим.
Прокурор ОСОБА_3 проти повернення обвинувального акта прокурору заперечує, вважає, що вказані недоліки обвинувального акта можна усунути шляхом зміни обвинувачення.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши дані обвинувального акта з додатками, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті не конкретно та незрозуміло викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, обвинувачення в обвинувальному акті сформульовано у вигляді описання дій свідка, який здійснював оперативну закупку наркотичних засобів. Вказані обставини порушують право обвинуваченого на захист.
Вказані недоліки викладені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2017 року з посиланням на рішення Європейского суду з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року, Камасінскі проти Австрії від 19 грудня 1989 року, Даллос проти Угорщини від 01 березня 2001 року про те, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення. Надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення, та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактом, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Аналіз вказаних положень ЄСПЛ у порівнянні із обвинуваченням, сформульованим відносно ОСОБА_5 вказує на порушення його права на захист.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право обвинуваченого на захист.
Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним.
Згідно ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обовязковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Вказані недоліки обвинувального акта унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000160 від 14 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України повернути прокурору Кагарлицької місцевої прокуратури для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Миронівський районний суд Київської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1