Справа № 216/288/17
Провадження № 1-кс/216/187/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2017 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:
24 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2016 року. В обґрунтування скарги зазначив, що 29 грудня 2016 року до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 щодо вчинення дії зобов`язання Криворізького ВП внести відомості до ЄРДР за його заявою про злочин, а саме зникнення безвісті його малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із яким він втратив зв`язок, починаючи з 10 листопада 2016 року.

На момент розгляду в Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільної справи за його позовом до ОСОБА_8 про визначення місця проживання малолітніх дітей, між ним та ОСОБА_8 було досягнуто усної домовленості такого змісту: на момент розгляду його первісного позову та зустрічного позову ОСОБА_8 молодший син, ОСОБА_7 буде проживати з ним постійно, починаючи з кожної п`ятниці по неділю включно, у вказані дні тижня, починаючи з п`ятниці, він його забирає з дитячого садку, а в понеділок зранку відводить до дитячого садку.

Цю домовленість ОСОБА_8 порушила шляхом безпідставного перешкоджання реалізувати право дитини на контакт із батьком та рідним братом і повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, а також допустила неправомірної, на його думку, зміни її місця проживання.

На сьогоднішній день він не знає де знаходиться його рідний син ОСОБА_7 , починаючи з 11 листопада 2016 року, і не має змоги реалізовувати своє законне право на участь у вихованні дитини.

Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_5 вказує на те, що під час досудового слідства була допитана ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що: 1) після розірвання шлюбу вона не заважала колишньому чоловікові зустрічатися з сином та забирати його собі додому на вихідні, однак йому цього було замало, так як він хоче щоб дитина жила з ним; 2) у зв`язку з натягнутими відносинами чоловік погрожував, що може викрасти сина в неї та вона його не знайде; 3) побоюючись погроз чоловіка вона не водить дитину на теперішній час до дитячого садочка; 4) чоловік знає її мобільний номер телефону, однак із листопада 2016 року він жодного разу не подзвонив і не поцікавився дитиною; 5) на даний час дитина перебуває з нею; 6) факт проживання малолітнього ОСОБА_7 з ОСОБА_8 підтвердила мати останньої, яка була допитана та пояснила, що останнім часом ОСОБА_3 погрожує викрасти дитину та вивезти за кордон, в той час, як в суді розглядається цивільна справа щодо опіки над ОСОБА_7 , на теперішній час онук мешкає з її донькою, які постійно на зв`язку.

29 грудня 2016 року ним особисто було надано ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року у справі № 216/6165/16-к (провадження № 1-кс/216/3168/16) безпосередньо до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Після внесення відомостей до ЄРДР його не викликали та не допитували.

30 грудня 2016 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом у зв`язку із тим, що слідчим було встановлено в ході досудового розслідування обставини, що свідчать про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

З цією постановою він категорично не погоджується, вважає її передчасною та такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

У матеріалах кримінального провадження відсутні жодні речові докази, які б засвідчували безспірність встановлення місця знаходження (проживання) його малолітнього сина, ОСОБА_7 .

Під час досудового слідства його не було допитано з приводу з`ясування всіх необхідних обставин у справі, тобто із додержанням принципу повноти та об`єктивності досудового розслідування, при цьому не було додержано принципу рівності сторін.

Крім того, досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджуються один із одним, а саме необхідно провести одночасний допит у порядку ч. 9 ст. 224 КПК України спочатку його, потім ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Дані слідчі дії також могли б допомогти встановити істину в справі.

В нього фактично була відсутня можливість реалізувати свої процесуальні права як заявника, в тому числі бути допитаним із одночасним поданням відповідних пояснень, клопотань, тощо.

Досудове слідство тривало майже два календарних дні, за які жодних результатів не було встановлено, із додержанням принципу повноти та об`єктивності досудового слідства, при цьому також не порушуючи принципу рівності сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, а найголовніше не встановлено місце перебування (проживання) його малолітнього сина, унаслідок чого висновок про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, що підлягає скасуванню.

Винесена слідчим постанова всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Посилаючись на викладене, заявник просив скасувати постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 000918 від 30 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. При цьому проігнорував неодноразові вимоги слідчого судді надати для ознайомлення матеріали вказаного кримінального провадження, що беззаперечно буде враховано слідчим суддею під час постановлення ухвали за результатами розгляду цієї скарги в нарадчій кімнаті.

Частиною 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, заслухавши думку заявника та його представника, не виходячи до нарадчої кімнати, слідчий суддя постановив ухвалу про розгляд скарги за відсутності слідчого.

Заслухавши заявника та його представника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 29 грудня 2016 року до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 щодо вчинення дії зобов`язання Криворізького ВП внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про злочин, а саме зникнення безвісті його малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із яким він втратив зв`язок, починаючи з 10 листопада 2016 року.

Відповідні відомості були внесені до ЄРДР за № 0000980 від 30 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України (з приміткою «зникнення безвісті»).

Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2016 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000918 від 30 грудня 2016 року, було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При винесенні цієї постанови слідчий виходив із того, що під час досудового розслідування була допитана ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дала такі пояснення. ОСОБА_3 це її колишній чоловік, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2002 року до 14 червня 2016 року. Однак спільно з колишнім чоловіком вона не проживає з 2013 року. Від спільного проживання у них з ОСОБА_3 є дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу мешкає з нею. Вона не заважала колишньому чоловікові зустрічатись із сином та забрати його собі додому на вихідні дні. Однак йому цього було замало, оскільки він хоче, щоб дитина мешкала з ним. З цього приводу в Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається цивільна справа щодо визначення місця проживання дитини. У зв`язку з натягнутими відносинами чоловік погрожував, що може викрасти сина в неї та вона його не знайде. Побоюючись погроз чоловіка вона не водить дитину на теперішній час до дитячого садочка. Чоловік знає її мобільний номер телефону, однак із листопада 2016 року жодного разу не подзвонив та не поцікавився дитиною. На даний час дитина перебуває з нею. Факт проживання малолітнього ОСОБА_7 з ОСОБА_8 підтвердила мати останньої, яка була допитана та пояснила, що останнім часом ОСОБА_3 погрожує викрасти дитину та вивезти за кордон, в той час, як в суді розглядається цивільна справа щодо опіки над ОСОБА_7 , на теперішній час онук мешкає з її донькою, які постійно на зв`язку. Отримавши зазначені пояснення, слідчий дійшов до висновку про те, що встановлені в ході досудового розслідування обставини свідчать про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Однак повністю погодитись із таким висновком слідчого не можна, виходячи з наступного.

Згідно із відповіддю начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради ОСОБА_14 від 25 травня 2016 року № 897 щодо надання інформації стосовно ОСОБА_8 та малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запит адвоката ОСОБА_4 , останнього повідомлено про таке. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» уповноважені підрозділи органів внутрішніх справ проводять роботу щодо розшуку дітей, що зникли, тому служба у справах дітей розшукову діяльність щодо з`ясування місця проживання ОСОБА_8 та її малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проводила. На цей час місце проживання ОСОБА_8 та її малолітнього сина не встановлено, тому працівники служби не перевіряли умови проживання ОСОБА_7 та акт обстеження умов проживання дитини не складався. У своїх поясненнях ОСОБА_8 відмовилась вказати фактичне місце її проживання та роботи.

Як убачається із заяви ОСОБА_8 від 05 грудня 2016 року, поданої нею до служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради, остання повідомила службу про те, що вона мешкала разом із малолітнім сином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . У грудні 2016 року вона переїхала разом із сином до іншої області. Свою нову адресу колишньому чоловікові вона повідомляти не хоче, тому що він погрожує забрати в неї дитину, переховувати її, а потім виїхати за межі країни.

Відповідно до листа начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради ОСОБА_15 від 12 грудня 2016 року № 1160 на звернення ОСОБА_3 щодо усунення перешкод, які йому чинить ОСОБА_8 , у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з дитиною, останнього повідомлено про таке. 21 жовтня 2016 року до їхньої служби звернулась ОСОБА_8 та просила надати акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкала разом з дитиною, ОСОБА_7 . Остання пояснила, що зазначений акт обстеження їй необхідний для вирішення в Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області питання щодо визначення місця проживання їхніх дітей, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 . 28 жовтня 2016 року спеціалістами служби у справах дітей було комісійно обстежено умови проживання ОСОБА_8 та встановлено, що за вказаною адресою створені належні умови для проживання та розвитку ОСОБА_17 . 15 листопада 2016 року до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради як органу опіки та піклування надійшла ухвала Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року про залучення в якості третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей. 16 листопада 2016 року на прийом до служби у справах дітей з`явилась ОСОБА_8 , яка повідомила спеціалістам служби про те, що вона разом з дитиною більше не проживатимуть у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, оскільки вони переїжджають до іншого міста України. ОСОБА_8 не повідомила майбутню адресу свого мешкання, мотивуючи це тим, що ОСОБА_3 їй постійно погрожує, тому вона не бажає розголошувати інформацію, де вона проживатиме разом з дитиною в майбутньому. Крім того, 05 грудня 2016 року з метою об`єктивного розгляду звернення ОСОБА_3 між спеціалістом служби у справах дітей ОСОБА_18 та ОСОБА_8 відбулась телефонна розмова, під час якої остання підтвердила інформацію стосовно того, що вона та малолітній ОСОБА_19 з початку грудня 2016 року не мешкають у м. Кривому Розі. Тому ОСОБА_3 рекомендовано звернутись до правоохоронних органів з питання розшуку дитини.

Згідно із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Однак слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без повної та всебічної перевірки обставин, на які вказував ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення, не проаналізувавши їх та не давши належної правової оцінки.

Під час досудового слідства, яке до речі тривало аж 1 день, слідчий лише допитав ОСОБА_8 та її матір (прізвище, ім`я та по батькової якої в оскаржуваній постанові відсутні, а матеріали кримінального провадження для ознайомлення слідчий суду не надав) з приводу місцезнаходженння малолітньго ОСОБА_7 та вважав цих пояснень достатніми для того, щоб дійти висновку про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Разом з тим викликають певні сумніви щодо можливості допиту слідчим ОСОБА_8 саме 30 грудня 2016 року (у день порушення та закриття кримінального провадження) та достовірності її пояснень, оскільки за змістом доданих до скарги матеріалів остання разом з малолітнім сином не проживають у м. Кривому Розі Дніпропетровської області з початку грудня 2016 року.

При цьому слідчим так і не було встановлено, де саме на даний час фактично зареєстрований та мешкає малолітній ОСОБА_19 .

На думку слідчого судді, наявність лише двох поясненнь не може бути достатньою та обгрунтованою підставою для закриття кримінального провадження.

Слідчим навіть не допитано ОСОБА_3 як заявника та батька дитини.

Крім того, слідчий не спілкувався із сусідами ОСОБА_20 , вихователями з дитячого садка та спеціалістами служб у справах дітей з приводу обстановки, яка склалась у колишній родині ОСОБА_20 щодо визначення місця проживання дитини та фактичного місця перебування на даний час.

У зв`язку з вказаним вище, в рамках даного провадження неможливо об`єктивно встановити всі фактичні обставини події, що є обов`язковим для прийняття слідчим обґрунтованого та законного рішення про закриття кримінального провадження.

Все зазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою та відповідати обставинам, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття. У зв`язку з чим, оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_3 є достатньо обґрунтованою, тому її слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2016 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 000918 від 30 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 01 березня 2017 року о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1