У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.05.2015 близько 04 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою наживи, знаходячись в селі Верхній Коропець, Мукачівського району, Закарпатської області, поряд із територією готелю «Корал», підбігли до транспортного засобу марки «Toyota» моделі «RAV 4», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та вчинили напад на потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився на водійському сидінні вказаного транспортного засобу, з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_7 підбігши до вказаного вище транспортного засобу з лівого боку, через відчинене вікно водійських дверцях долонями рук схопив матерчатий ремінець сумки, яка була одягнута за допомогою вказаного ремінця, через плече, на потерпілому ОСОБА_8 та почав ривками тягнути вказаний ремінець з метою його пошкодження за для заволодіння вищезазначеною сумкою та майном, що в ній знаходилось, в цей самий момент ОСОБА_4 підбігши разом з ОСОБА_7 , через вищезазначене вікно водійських дверцят, долонями рук затиснутими в кулаки наніс ОСОБА_8 декілька ударів в область обличчя. Однак потерпілий ОСОБА_8 здійснював супротив і спроби ОСОБА_7 зірвати сумку з останнього були марними, тоді ОСОБА_4 не встановленим, на даний час, досудовим розслідуванням тупим твердим предметом наніс удар по потиличній ділянці голови потерпілого ОСОБА_8 яким останнього було дезорієнтовано в просторі і тоді ОСОБА_7 зміг зняти вказану сумку з потепірлого ОСОБА_8 і вони разом з ОСОБА_4 зникли з місця події у невідомому напрямку. Заволодівши вказаною сумкою потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 заволоділи й майном, що в ній знаходилось, а саме: мобільним телефоном марки «Fly» моделі «DS123» IMEI 1 НОМЕР_2 та IMEI 2 НОМЕР_3 ; талонами на пальне бренду «Укрнафта», а саме на дизельне пальне та на бензин типу «АІ-92», на загальну суму 81647 грн. (вісімдесят одна тисяча шістсот сорок сім гривень); SMART-карткою на паливо бренду «WOG»; банківською карткою ПАТ «Альфа Банк»; портмоне, чорного кольору; грошовими коштами близько 3000 гривень, точна сума досудовим розслідуванням не встановлена; ключами від квартири та від гаражу; посвідченням водія, старого взірця, виданого на ім`я потерпілого ОСОБА_8 ; свідоцтвом про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_8 та військовим квиток офіцеру запасу на ім`я ОСОБА_8 .

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продали вищевказаний мобільний телефон марки «Fly» моделі «DS123» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримали за нього від останньої інший мобільний телефон, марка та модель якого не встановлені, та 40 (сорок) гривень.

Згідно висновку експерта № 23/214 від 07.07.2015 залишкова вартість вищевказаного мобільного телефону марки «Fly» моделі «DS123», бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 25 травня 2015 року, може становити 320,00 грн. (триста двадцять гривень нуль копійок).

Згідно висновку експерта № 242/2016 від 13.04.2016 на тілі потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій орбітальній області; саднин на рівні середньої третини лівої брові, на боковій поверхні шиї з права; забійної рани в потиличній ділянці голови на фоні синця, після хірургічної обробки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та механізму тертя (садно). Тілесні ушкодження у вигляді синця лівої орбітальної області, саднин відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я і стійку втрату працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, після хірургічної обробки, що розташована на фоні синця відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 дня. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 25.05.2015.

Відповідно до ч. 9 Постанови ПВСУ № 10 від 06.11.2009 небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на загальну суму 81947,00 грн. (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сорок сім гривень нуль копійок).

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

19 червня 2017 року, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, щодо ОСОБА_4 складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, у зв`язку з тимчасовою відсутністю ОСОБА_4 за місцем проживання, вручене його матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що в свою чергу передбачає реальне відбуття покарання, є підстави вважати, що останній переховуватиметься від органу досудового розслідування та/або суду. Окрім того підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити речі, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема предмети вчинення злочину. Також, враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення останній вчинив із застосування насильства, щодо потерпілого ОСОБА_8 , існує ризик того, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, з метою залякування потерпілого чи свідків, здійснюватиме на них незаконний вплив, зокрема знову ж таки з використання фізичної сили по відношенню до них, тим самим вчинивши нове кримінальне правопорушення. Слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання та просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти зазначеного клопотання, з підстав зазначених у письмових запереченнях.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає кримінальну відповідальність за розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити речі, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема предмети вчинення злочину; з метою залякування потерпілого чи свідків, здійснюватиме на них незаконний вплив з використання фізичної сили по відношенню до них, тим самим вчинивши нове кримінальне правопорушення.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити речі, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема предмети вчинення злочину, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, має з народження постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із батьками: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який працює, та матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є домогосподаркою, та братом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , хронічних захворювань не має, одружений із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка навчається та перебуває на його утриманні; офіційно ніде не працює; працює за кордоном та має середньомісячний заробіток у 1000 Євро; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, йому не повідомлялося про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

З урахуваннями викладеного, та того факту, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, той факт, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та встановлених обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено суду належними та допустимими доказами недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу задля запобігання наявним ризикам, у даному випадку, обґрунтованим є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_4 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня винесення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1