Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пруди Совєтського району Автономної Республіки Крим, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , засудженого 16 травня 2011 року вироком Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим за ч.1 ст.129 КК у виді арешту строком на 5 місяців; 14 жовтня 2011 року вироком Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.121, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 липня 2014 року відмовлено в застосуванні амністії; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 лютого 2016 року з врахуванням змін, внесених Законом України №838-8 від 26 листопада 2015 року, зараховано строк попереднього ув`язнення в кількості 06 місяців 12 днів,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його з місць позбавлення волі.

В обгрунтування свого рішення суд покликається на те, що на даний час характеристика засудженого ОСОБА_6 посередня, та останній не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому достатніх підстав для застосування умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_6 немає.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що на час перебування в Полицькій ВК №76 усі стягнення погашені в установленому законом порядку, нових порушень немає, порядок відбування покарання дотримується сумлінно, постійно працює в цеху по встановленню дорожньої бруківки, норму виробітку завжди виконує, має три заохочення. Крім того, приймає участь у програмі за напрямком «Фізкультура і спорт», є організатором та учасником турнірів з футболу, шахів. Зазначає, що він виправився та змінив свою поведінку, оскільки має дружину, з якою хоче виховувати їхню спільну дитину. Просить ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до нього ст.81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 16 травня 2011 року вироком Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим за ч.1 ст.129 КК у виді арешту строком на 5 місяців; 14 жовтня 2011 року вироком Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.121, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 липня 2014 року ОСОБА_6 відмовлено в застосуванні амністії; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 лютого 2016 року з врахуванням змін, внесених Законом України №838-8 від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення в кількості 06 місяців 12 днів.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд повинен враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці передбачає участь особи у суспільно-корисній праці в одній з існуючих організаційно-правових форм, добросовісне виконання трудових обов`язків, поліпшення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищення виробничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під час утримання в Сімферопольському слідчому ізоляторі порушень режиму не допускав. Заходи заохочення не застосовувались. З 06.12.2011 року відбуває міру кримінального покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Проте раніше допустив двадцять одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Проте після проведеної виховної роботи намагається не порушувати встановлений порядок відбування покарання. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. До виконання встановлених законодавством вимог адміністрації установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Засуджений працевлаштований на виробництві установи в цеху №3 - робітником по виготовленню бруківки дорожньої. До роботи відноситься добре. Виконує норму виробітку, за що заохочувався два рази правами начальника установи та один раз правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Позову за виконавчими листами не має. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Фізкультура і спорт», але свідомого прагнення до її реалізації не проявляє. Свій загальноосвітній та професійно-технічний рівень рахує достатнім та підвищувати не бажає. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для їх постійного самостійного виконання не має. Безвідповідально ставиться до робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. На оперативно-профілактичних обліках в установі не перебуває. Формальна дата настання умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України після перерахунку згідно Закону України №838-8 - 17.10.2015 року.

Згідно світлокопії витягу із протоколу №16 від 09 березня 2016 року вирішено клопотання в суд про УДЗ ОСОБА_6 не направляти. Рішення комісії одноголосне.

Разом з тим, враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_6 за весь період відбування покарання, вбачається, що останній не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Зокрема, комісія по розгляду матеріалів щодо застосування ст.81 КК України 09.03.2016 року одноголосно прийняла рішення не направляти клопотання в суд на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 станом на день постановлення ухвали 10 лютого 2017 року своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення. Висновок суду грунтується на ретельно досліджених в процесі судового розгляду матеріалах справи.

Доводи в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 щодо залишення судом поза увагою того, що на час перебування в Полицькій ВК №76 всі його стягнення погашені в установленому законом порядку, нових порушень немає, порядок відбування покарання дотримується сумлінно, постійно працює в цеху по встановленню дорожньої бруківки, норму виробітку завжди виконує, має три заохочення, та в подальшому планує об`єднатися з родиною не є безумовними підставами для умовно-дострокового звільнення його з місць позбавлення волі, оскільки не передбачені положеннями ст.81 КК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його з місць позбавлення волі як такому, що не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його з місць позбавлення волі залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: _______________________ ОСОБА_1

Судді:__________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3