Справа № 736/993/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/265/2017
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене 02.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 03.12.2014 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, за ч.2 ст.190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, призначене покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 03.12.2014 року частину покарання і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 879 грн. 60 коп. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2016 року близько 17 години ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні буфету «Спорт» підприємства споживчої кооперації «КООПТОРГ-М» Корюківського споживчого товариства, розташованого в м. Корюківка по вул. Шевченка, 77, умисно, повторно, з корисливим мотивом, шляхом обману потерпілого ОСОБА_10 , заволодів його мобільним телефоном марки «SAMSUNG SM-G350Е», ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 1225 грн. в якому знаходились карта пам`яті SD на 16 Гб., вартістю 90 грн. та дві СІМ-карти вартістю по 25 грн. кожна, на рахунку однієї якої знаходилось 138 грн., та не маючи наміру повернути телефон, залишив у своєму користуванні, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на суму 1503 грн.

Також, 01 липня 2016 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поряд з будівлею відділення публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за адресою: м. Корюківка, вул. Вокзальна, 8А, Чернігівської області, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_10 , умисно, незаконно заволодів його банківською карткою № НОМЕР_3 ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також, 01 липня 2016 року о 21 год. 05 хв. ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з банкомата публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що розташований в м. Корюківка по вул. Зарічній, 10, Чернігівської області, знаючи пін-код до раніше незаконно привласненої кредитної картки № НОМЕР_3 ПАТ КБ «ПриватБанк» належної потерпілому ОСОБА_10 , умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно зняв грошові кошти в розмірі 500 грн., які привласнив, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_8 , 01.07.2016 року о 21 год. 06 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з банкомата публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що розташований в м. Корюківка по вул. Зарічній, 10, Чернігівської області, знаючи пін-код до раніше незаконно привласненої кредитної картки № НОМЕР_3 ПАТ КБ «ПриватБанк», належної потерпілому ОСОБА_10 , умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно зняв грошові кошти в розмірі 300 грн., які привласнив, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Також, 01 липня 2016 року близько 21 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м. Корюківка по вул. Шевченка Чернігівської області поряд з центральною площею міста, умисно таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_10 , скоїв крадіжку належних йому, модему торгівельної марки «Sprint» U300, вартістю 129,67 грн. та флешки «UFD 2/0 Silikon 16G USB Deviсe», вартістю 113,33 грн. які випали з кишень одягу потерпілого, чим спричинив матеріальної шкоди на суму 243 гривні.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок суду, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу злочину на підставі п.2 ст. 284 КПК України.

Вважає, що вирок суду незаконним, необґрунтованим та постановленим з істотним порушенням норм кримінального права. Зазначає, що суд не дав належної оцінки доказам з точки зору належності, допустимості та достовірності. На його думку, в основу вироку покладені припущення. Автор скарги наполягає, що потерпілий сам дав кредитну картку повідомивши пін-код до неї про що була домовленість. Щодо телефону, то пояснює тим, що на прохання скористався телефоном потерпілого та потім забув віддати. Відносно модему та флешки вказує про те, що дані об`єкти були втрачені потерпілим під час бійки та в подальшому були знайдені обвинуваченим.

Переконаний, що визнання вини як на досудовому розслідування, так і при розгляді справи в місцевому суді не вказує на наявність в його діях складу злочину, а лише свідчить про наявність цивільно-правових відносин.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В своїх запереченнях процесуальний керівник прокурор Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури зазначає, що кожне інкриміноване кримінальне правопорушення обґрунтоване доказами на які послався в своєму вироку суд першої інстанції, а тому вирок суду є законним та обґрунтованим, а призначене покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого щодо вимог апеляційної скарги, захисника, який підтримав позицію свого підзахисного, прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 були дотримані.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а саме шахрайстві вчиненому повторно, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України, а саме умисному незаконному привласненні офіційного документа кредитної картки та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, в умисному, таємному, повторному викраденні чужого майна, за обставин, викладених у вироку, суд першої інстанції обґрунтував доказами, дослідженими під час судового розгляду, які оцінені відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на таких доказах:

- показаннях у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , про те, що він 01.07.2016 року в денний час познайомився з обвинуваченим, купив у нього планшет, а потім вони вживали спиртні напої та після конфлікту виникла бійка, тому він поспішив залишити місце події. Наступного дня виявив крадіжку та звернувся до працівників правоохоронних органів, вказавши при цьому на ОСОБА_8 , як на особу, яка могла вчинити ці дії. Показав, що телефон давав обвинуваченому щоб подзвонити, але той не повернув і забрав собі, банківську картку не давав, а її було викрадено, пін-код до картки обвинувачений міг побачити, коли вони разом знімали гроші. Категорично спростував твердження обвинуваченого про те, що потерпілий сам віддав йому банківську картку та телефон;

- показаннях в суді свідка ОСОБА_11 , яка працює спеціалістом в Корюківському відділенні «Приват Банку» та пояснила, що влітку 2016 року, точної дати вона не пам`ятає, до банку приходив потерпілий та блокував картку, повідомивши при цьому, що її вкрали. В подальшому невідомий чоловік знайшов картку неподалік банку та віддав її до відділення. При наступному візиті потерпілого картку йому повернули та розблокували;

- показаннях допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повідомили, що 01.07.2016 року обвинувачений пригощав їх на дискотеці напоями, повідомивши що гроші заробив. При цьому у нього був сенсорний телефон, на запитання про який, обвинувачений повідомив, що придбав. Крім того, свідок ОСОБА_13 додатково пояснила, що при проведенні огляду її квартири, де вона ночувала з подругою ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_15 , в коридорі квартири виявили рюкзак обвинуваченого, в середині якого знаходився планшет та модем, які були вилучені працівниками поліції.

- показаннях свідка ОСОБА_16 який працює таксистом та повідомив, що 01.07.2016 року, його послугами в той день двічі користувався обвинувачений, разом з яким був потерпілий та інший невідомий чоловік, а в подальшому і дівчина, при цьому за послуги завжди розраховувався обвинувачений ОСОБА_8 ;

- показаннях свідка ОСОБА_17 , який підтвердив, що потерпілий ОСОБА_10 був його знайомим, та в подальшому він дійсно 01.07.2016 року придбав у обвинуваченого ОСОБА_8 планшет, при цьому оскільки не мав з собою домовленої суми, потерпілий, обвинувачений та інший невідомий чоловік погодилися піти до банкомату, де ОСОБА_10 мав зняти гроші та розрахуватися;

- показаннях свідка ОСОБА_18 , який показав, що 01.07.2016 року вдень він із обвинуваченим ОСОБА_8 були біля магазину по вул. Кірова в м. Корюківка. Там обвинувачений пропонував купити у нього планшет, який належав йому. Один чоловік, як потім він дізнався, це потерпілий ОСОБА_19 , зацікавився планшетом, домовився купити за 400 грн., але так як не було коштів то він запропонував піти до банкомату зняти кошти і розрахуватись, на що ОСОБА_8 погодився і вони втрьох пішли. Після того, як потерпілий зняв гроші у банкоматі і розрахувався за планшет, то вирішили випити спиртного. Спиртне вживали в барі «Спорт» в м. Корюківка по вул. Шевченка. В барі обвинувачений брав телефону у потерпілого, а чи повернув йому не бачив. Наступного дня від працівників поліції дізнався, що у потерпілого обвинувачений викрав флешку, модем, телефон та банківську картку з якої знімав гроші в банкоматі.

При цьому варто зауважити, що суд обґрунтовано давши оцінку показанням свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 зазначив, що вони не містять будь-яких відомостей щодо обставин кримінальних правопорушень.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується також іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- заявою потерпілого;

- протоколом огляду місця події, території в АДРЕСА_2 , та фототаблицею до нього від 02.07.2016 року, де обвинувачений показав куди сховав телефон і гаманець, які були при цьому вилучені і обвинувачений в ході огляду визнав, що вказані речі він викрав у потерпілого;

- протоколом огляду місця події, будинку в АДРЕСА_3 , та фото таблицею до нього, де знаходився рюкзак обвинуваченого з речами потерпілого;

- протоколом пред`явлення потерпілому речей для впізнання та фототаблицею до нього, де він впізнає телефон;

- протоколом пред`явлення потерпілому речей для впізнання та фототаблицею до нього, де він впізнає модем;

- протоколом пред`явлення потерпілому речей для впізнання та фототаблицею до нього, де він впізнає флешку;

- протоколом огляду речей, фото таблицею до нього (банківської картки); Випискою по рахунку банківської картки;

- протоколом огляду речей та фототаблицею до нього, де зафіксовано запис з відеокамери зовнішнього спостереження банкомату «Ощадбанку» в м. Корюківка вул. Зарічна, 10, від 01.07.2016 року;

- висновком судової товарознавчої експертизи №864 від 12.07.2016 року, якою встановлено вартість викрадених речей;

- довідкою приватного підприємця про вартість сім картки, яка складає 25 грн.;

- постановою про визнання предметів в якості речових доказів - роздруківки руху грошових коштів по банківській картці, з якої вбачається, що з карткового рахунку, яким користувався потерпілий, знімались грошові кошти в тих сумах і в той час, який зазначено в обвинувальному акті;

- постановою про визнання предметів в якості речових доказів - відео та фото затису з камери зовнішнього спостереження на банкоматі «Ощадбанку» від 01.07.2016 року;

- протоколом огляду речей флешки;

- постановою про визнання предметів в якості речових доказів - модему торгової марки «Sprint» U300;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , в ході якого останній, добровільно погодившись на проведення цієї слідчої дії, в деталях розповів про скоєння ним усіх злочинів, одночасно повністю визнавши себе винним у їхньому скоєнні. Даний протокол узгоджується з іншими доказами по справі, тому суд підставно поклав його в обґрунтування вироку.

Усі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 надані стороною обвинувачення, зібрані в установленому законом порядку та досліджувалися судом з точки зору достовірності, допустимості, належності та у взаємозв`язку, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав не заслуговують на увагу. Підстав для сумнівів у правильності оцінки доказів, колегія суддів не вбачає. Ретельно дослідивши, місцевий суд дав їм належну оцінку в сукупності з іншими доказами і обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Крім того, твердження обвинуваченого, що визнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів не вказує на наявність в його діях складів цих злочинів, а лише є цивільно-правовими відносинами, також не заслуговує на увагу, оскільки визнання чи невизнання вини є його позицією і не впливає на обсяг доказів, якими доводиться вина обвинуваченого по конкретно кожному складу інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.

В даному випадку, така зміна позиції обвинуваченого, на думку колегії суддів, лише свідчить про свідоме намагання ухилитися від відповідальності.

При цьому показанням обвинуваченого, які були дані ним в суді першої інстанції, суд дав належну оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони узгоджуються з фактичними обставинами справи і з таким висновком суду погоджується колегія суддів.

За таких обставин, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції, правильно встановивши, що всі обставини, дав належну оцінку доказам.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, розмір, вартість і значимість викраденого майна; наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - рецидив злочинів та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття в скоєнні кримінальних правопорушень, повернення викраденого майна потерпілому, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень; особу обвинуваченого, який працездатний, але не працює, не перебуває на обліку у Корюківському психіатричному, та наркологічному кабінеті, перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, вчинені ним кримінальні правопорушення, є невеликої та середньої тяжкості, а тому призначене судом покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4