Номер провадження: 11-сс/785/1776/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2016 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 110 240 гривень в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000383 від 23 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2016 року було задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2017 року. Визначено розмір застави в сумі 110 240 гривень, та у разі внесення застави, на підозрювану покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисної більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами:

1)підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину є необґрунтованою, оскільки таблетки «Каптоприл», які містять в собі наркотичний засіб «кодеїн» були вилучені у підозрюваної в порушення вимог КПК, а саме без складання протоколу про затримання особи в порядку ст.208 КПК України;

2)прокурором у судовому засіданні не було доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, а саме неповнолітню доньку та цивільного чоловіка громадянина України, який зареєстрований в м.Одесі та з яким вона проживає тривалий час. На думку сторони захисту викладені обставини свідчать про відсутність ризику того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також підозрювана не зможе впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони вже дали свої покази, а основні слідчі дії вже були проведені.

Крім того, на думку захисника, слідчий суддя жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ані ж тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.305 КК України, а саме в тому, що вона прибувши на північну околицю с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган» Одеської митниці, приблизно о 13 годині 50 хвилин, переслідуючи мету вчинення контрабанди небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - кодеїн, з с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області (Україна) до с.Первомайськ Слободзейського району (Придністровської Молдавської Республіки), у піший спосіб направлялася на вихід з України та для проходження митного оформлення свідомо обрала «зелений коридор», тим самим усно задекларувавши про відсутність у неї переміщуваних заборонених або обмежених у обігу речовин, зокрема небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - кодеїн, приховавши його таким чином від митного контролю у своєму бюстгальтері.

Разом з тим, довести злочин до кінця ОСОБА_8 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки в ході проведення особистого огляду 23 листопада 2016 на території міжнародного пункту пропуску «Кучурган» Одеської митниці, співробітниками Державної прикордонної служби України, в бюстгальтері було виявлено та вилучено 5 блістерів пігулок «Кодтерпін», які містять наркотичний засіб - кодеїн, обіг якого заборонено.

Згідно з висновком експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № 1499 від 25.11.2016, надані на дослідження пігулки, які були виявлені та вилучені у ОСОБА_8 , містять у своєму складі наркотичний засіб - кодеїн, загальною масою - 0,40 г.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 23 листопада 2016 року, протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком експерта №1499 від 25 листопада 2016 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності вказаних доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, передбачених ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Злочин, передбачений ч.1 ст.305 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким, оскільки передбачає покарання за його вчинення у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Таким чином, згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч.1,5 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин та продовжувати злочину діяльність.

Вказані ризики підтверджуються обставинами, що у відповідності до вимог ст.178 КПК України мають бути враховані при обрані запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_8 є громадянкою іншої держави, не має на території м.Одеси постійного місця проживання, а також місця робити, а отже і законних джерел доходу.

Доводи сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 , оскільки вона має цивільного чоловіка, який зареєстрований в м.Одесі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки під час апеляційного перегляду було встановлено, що вказаний громадянин не проживає за місцем своєї реєстрації, а мешкає в тимчасово найманих приміщеннях.

Злочин який інкримінується підозрюваній ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що дає підстави вважати, що під тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності її провини, а також враховуючи відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків на території м.Одеси, існує ризик того, що ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належного виконання підозрюваної її процесуальних обов`язків, і не дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце її перебування.

При цьому обставини передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, вірно визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі, достатньому для забезпечення належної поведінки підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2016 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 січня 2017 року із визначення розміру застави в сумі 110 240 гривень залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4