Справа № 455/227/17
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про примирення
25 квітня 2017 року Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за матеріалами кримінального провадження про звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, -

в с т а н о в и в:
Згідно ухвали апеляційного суду Львівської області від 09.03.2017 року до суду 20.03.2017 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000687 від 12.09.2016 року про звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Із даним обвинувальним актом до суду надіслана угода про примирення, яка під час досудового розслідування 22.02.2017 року укладена між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 22.03.2017 року призначено підготовче судове засідання на 27.03.2017 року і постановлено обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, інших питань на виконання ст. ст. 314 315 КПК України не розглядалось і підготовче судове засідання продовжено сьогодні.

Оскільки до місцевого суду із обвинувальним актом надіслано угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим, суд перейшов до розгляду про затвердження такої.

Вислухавши сторони з обговорюваного питання, суд прийшов до переконання в необхідності відмови у затвердженні угоди про примирення, укладеної 22 лютого 2017 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та тоді підозрюваним ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному провадженні про звинувачення останнього за ч. 2 ст. 190 КК України, та дане кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування, виходячи з наступного:

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу. Інших випадків прийняття судового рішення цією нормою закону не передбачено.

Під час початку судового провадження прокурором суду подано оновлений текст угоди про примирення із зазначенням, що змінено лише описку в узгодженому покаранні особі, з яким в тому числі погоджується сторона обвинувачення, - один рік обмеження волі.

Стосовно такого покарання обвинуваченим висловлено заперечення і непогодження, - ОСОБА_7 вважає його занадто суворим за ті дії, що він незаконно заволодів коштами потерпілих.

Решту учасники судового розгляду підтримали укладення угоди, а потерпіла вказала, що прагне лише відшкодування шкоди.

Водночас судом поза дослідженням інкримінованого особі обвинувачення з`ясовано, що звинувачений ОСОБА_7 із потерпілою ОСОБА_4 та її сином потерпілим у справі ОСОБА_5 спільно проживали із 28.11.2014 року до вересня 2016 року, вели спільний побут, а також мали спільний проект отримання прибутку від торгівлі речами, - капіталовкладення робили потерпілі, а обвинувачений брав у тому участь фізично своєю працею і також розраховував на фінансовий прибуток. Погоджуючись із наведеним текстом в угоді у судовому засіданні 27.03.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив, що згідний на усе, на що вказує потерпіла сторона і в тому числі на запропоноване покарання один рік шість місяців обмеження волі; про реальне відбування покарання вказав, що на волі у нього нема житла і він з потерпілою не примирився як із жінкою; на сьогодні у продовженому судовому засіданні він заявляє про занадто суворе вже зменшене покарання один рік обмеження волі, а своїм поясненням про спільне проживання та спільний побут із потерпілою підводить суд до цивільно-правових відносин, а не кримінально-караних дій, що йому інкримінуються; обвинувачений вважає, що 26.04.2017 року його слід звільнити з-під варти, оскільки він вже винайшов житло.

Відтак, вказане вище також підлягає детальному дослідженню під час продовження досудового розслідування, де слід чітко встановити чи було заволодіння майном або придбання права на нього шляхом обману чи зловживання довірою; чи не мало місце таємне викрадення майна та, взагалі, чи правовідносини між сторонами не є цивільно-правовими.

У відповідності до п. п. 1, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо зокрема: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Отже, із урахуванням наведеного та позицій сторін, зазначена угода про примирення не відповідає вимогам закону і сторони фактично не примирилися, ініціювання та укладення угоди відбулось в порушення ст. 469 КПК України, а тому в її затвердженні необхідно відмовити, оскільки у суду існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 заперечив проти укладення даної угоди про примирення і виду покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом; решту учасники судового розгляду жодним чином не брали активної участі в обговоренні поставленого судом питання в порядку ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні про затвердження угоди або відмови в її затвердженні та поверненні кримінального провадження прокурору.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України якщо суд відмовляє в затвердженні угоди, коли умови угоди суперечать вимогам закону, то у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У пункті 18 постанови Пленуму ВССУ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 №13 роз`яснено, що під час підготовчого судового засідання суд може, зокрема, відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Ураховуючи наведене і те, що даних про відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення немає і прокурором таке клопотання про продовження судового провадження не заявлено на сьогодні, а також те, що правило ч. 3 ст. 314 КПК України, що у підготовчому судовому засіданні суд відмовляє у затвердженні угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування містить імперативний характер, у затвердженні вказаної угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 слід відмовити та повернути дане кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування і виконання також наведеного в описовій частині цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 314, 369 372, 474 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 22 лютого 2017 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000687 про звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та повернути дане кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає; заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя