Провадження №11-сс/792/115/17
Категорія: ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
(на ухвалу слідчого судді)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 травня 2017 року включно, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, військовослужбовця в/ч польова пошта НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Цією ж ухвалою ОСОБА_8 визначено заставу у розмірі 33 600 грн. з покладенням обов`язків:

-прибути до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи солдатом на посад істаршого оператора-гранатометника обслуги пускової установки 8 стартової батареї 4 ракетного дивізіону в/ч польова пошта НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17,65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст.11,16,127-130,199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4,6 Дисциплінарного статуту ЗСУ умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасового ухилення від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, із наданого йому звільнення о 8 год. 00 хв. 13 липня 2015 року на ранкове шикування до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) не з`явився, та станом на сьогоднішній день до місця служби без поважних причин так і не повернувся, чим вчинив нез`явлення вчасно військовослужбовцем на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та необхідним у даному кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

Свої вимоги аргументує тим, що матеріали кримінального провадження не містять обставин, які б вказували на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Звертає увагу, що особливий період в Україні з 07.09.2014 року по 20.01.2015 року не діяв. Контракт ОСОБА_8 закінчився 20.01.2015 року, у зв`язку із чим він не є військовозобов`язаним по контракту і не може бути суб`єктом інкримінованого кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка підлягає частковому задоволенню в силу наступних підстав.

За роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Аналіз ст.29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України свідчить про те, що право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини, обмеження якого можливо лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Так, в силу ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Вказаних вимог закону, слідчим суддею в повній мірі дотримано не було, як і не було їх дотримано слідчим у поданому клопотанні про застосування запобіжного заходу, адже залишено вказаними органами поза увагою значимі обставини справи.

Зокрема, як слідчий суддя в ухвалі, так і слідчий у клопотанні, вказуючи, що запобігти наявним у справі ризикам може лише найбільш суворий запобіжний захід, не проаналізували свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного, а також не послалися на жодний доказ, який би підтверджував вказані твердження, що розглядається апеляційним судом виключно як припущення.

В порушення положень діючого кримінального процесуального закону та правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», не було розглянуто і можливість застосування щодо підозрюваного інших менш суворих (альтеративних) запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Органи досудового розслідування в клопотанні, як і слідчий суддя в ухвалі, не навели виняткових і достатньо переконливих підстав, які б дали можливість вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 буде намагатися ухилитися від досудового розслідування та суду.

В матеріалах кримінального провадження відсутні і будь-які офіційні дані про те, що ОСОБА_8 має намір вчинити нове кримінальне правопорушення.

Дані про особу підозрюваного, жодним чином не характеризують його з негативної сторони, а вказують на те, що останній має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, родину, на його утриманні перебуває малолітня дитина, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, що у сукупності свідчить на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Та обставина, що санкція ч.4 ст.407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до семи років, сама по собі ще не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки не вказує про бажання підозрюваного змінити постійне місце перебування з метою уникнення відповідальності.

На переконання апеляційного суду, у даному кримінальному провадженні, з урахуванням вищевикладеного, та наявності обґрунтованої підозри, існує незначний ступінь ризиків з боку ОСОБА_8 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак таким ризикам, може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який, на переконання колегії суддів, у повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2017 року щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 травня 2017 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися із населеного пункту де він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 06 травня 2017 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2