Справа № 199/5643/16-к
УХВАЛА
іменем України
05.04.2017 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисників: - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

потерпілих

і цивільних позивачів: - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених: - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі кримінальне провадження №0000491 відносно:

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09.08.2016 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_16 і ОСОБА_17 за ст.185 ч.3 КК України, під час досудового розслідування відносно: обвинуваченого ОСОБА_16 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, термін якого продовжувався судом, останній раз по 27 травня 2017 року (т.3 а.п.88-89), відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід не обирався.

Згідно зміненого обвинувального акту від 07.03.2017 року (т.3 а.п.49-70) ОСОБА_16 і ОСОБА_17 пред`явлене обвинувачення: в тому, що з корисливих мотивів, повторно, вони вчинили крадіжки чужого майна, з проникненням до житла потерпілих, а саме ОСОБА_16 , діючи один, вчинив 8 крадіжок майна відносно: ОСОБА_15 10.02.2016р. на суму згідно товарознавчої експертизи 8075,75 грн.; ОСОБА_14 23.02.2016р. на суму 29800 грн.; ОСОБА_13 14.03.2016р. на суму згідно товарознавчої експертизи 4706,66 грн.; ОСОБА_11 04.04.2016р. на суму 1550 грн.; ОСОБА_12 12.04.2016 р. на суму згідно товарознавчої експертизи 2600 грн.; ОСОБА_9 22.04.2016р. на суму 600 грн.; ОСОБА_10 05.05.2016р. на суму 8700 грн.; ОСОБА_8 06.05.2016р. на суму згідно товарознавчої експертизи 5254,91 грн.; також ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_17 , вчинив 2 крадіжки майна відносно: ОСОБА_7 01.04.2016р. на суму 12940 грн.; ОСОБА_6 26.04.2016р. на суму 81608,91 грн.

Під час судового розгляду провадження обвинувачені ОСОБА_16 і ОСОБА_17 провину визнали повністю, але при цьому ОСОБА_16 цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_14 визнав частково, а по епізоду ОСОБА_6 викрадення 3000 доларів США взагалі заперечував, допитані потерпілі, свідки, досліджувались матеріали, залишились не допитаними потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

В судове засіданні 05.04.2017 року потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_15 надали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для уточнення суми збитків згідно їх первинних заяв, що не вказані точно суми збитків по викраденим речам, тим самим обвинувачення не відповідає вимогам ст.242,291 КПК України, просили розглянути ці клопотання за їх відсутності, для цього повернутися на стадію підготовчого засідання (т.3 а.п.96,97).

Для розгляду питання про повернення обвинувального акту, за клопотанням потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_15 від 05.04.2017 року, після вислуховування думок учасників, а саме заперечень прокурора, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_16 ,захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_17 висловились на розсуд суду, враховуючи, що під час судового розгляду не передбачено розглядати питання про повернення обвинувального акту, враховуючи загальні засади КПК України, судом на місці, 05.04.2017 року, без виходу до нарадчої кімнати, було ухвалено рішення про повернення до підготовчого засідання, що відповідає і позиції апеляційної інстанції про можливість повернення з судового засідання на підготовче для розгляду питань, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, висловленої в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.03.2017 року у кримінальному провадженні №0000267 за ст.367 ч.2 КК України (т.3 а.п.98-100).

У новому підготовчому судовому засіданні 05.04.2017 року прокурор ОСОБА_3 був проти клопотань потерпілих, вважав, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає.

Захисник ОСОБА_5 вважав можливим задовольнити клопотання потерпілих від 05.04.2017 року і повернути обвинувальний акт прокурору із-за наявних протирічь, що вартість по всім епізодам і переліку всього майна не встановлена товарознавчою експертизою, що є обов`язковим, також на досудовому розслідуванні були встановлені психічні вади у ОСОБА_17 , але захисником на досудовому розслідуванні він не був забезпечений, думку захисника підтримав обвинувачений ОСОБА_17 .

Захисник ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_16 стосовно повернення обвинувального акту прокурору висловились - на розсуд суду.

Потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - надали суду заяви проводити засідання у розглянути провадження по суті без їх участі, рішення на розсуд суду (т.1 а.п.76,77,78,79,80,81,104,105,106,107).

Суд, враховуючи думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000491 відносно ОСОБА_16 і ОСОБА_17 за ст.185 ч.3 КК України від 07.03.2017 року. складений прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 і затверджений заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_18 , реєстр матеріалів, долучені до обвинувального акту матеріали, а також долучені під час судового розгляду матеріали досудового розслідування, матеріали судового розгляду, - вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , як такий, що не відповідає вимогам ст.91,242,291 КПК України, з долученими матеріалами, також матеріалами досудового розслідування і судового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, згідно п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди є серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, також згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до експерта для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяної кримінальним правопорушенням. Як встановлено, в обвинувальному акті, складеному 07.03.2017 року прокурором ОСОБА_3 , в порушення зазначених вимог, є очевидні недоліки, невідповідності і протиріччя, які заключаються в наступному:

- по епізоду ОСОБА_15 товарознавчою експертизою були оцінені тільки ноутбук і відеокамера відповідно на суму 5899,75 грн. і 2175 грн., але в обвинуваченні зазначені інші викрадені цінності потерпілої - ювелірні прикраси із жовтого металу: булавка, обручка,сережки,хрестик,ланцюжок, 6 кілець; також ікона, вартість яких не тільки не встановлені висновком товарознавчої експертизи, а взагалі не вказана в обвинуваченні; крім того, в протоколі від 10.02.2016 року про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_19 був вказаний серед викрадених речей планшет, вартістю 2500 грн. (т.2 а.п.7-оборот), якого взагалі не зазначено в обвинувальному акті;

- по епізодам ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 розмір матеріальних збитків не був встановлений висновком товарознавчої експертизи;

- по епізоду з ОСОБА_7 потерпілою є вона як власник майна, але в обвинувальному акті неправильно вказано її ім`я « ОСОБА_20 » (т.3 а.п.63,68), тоді як згідно виписки з паспорту вона є « ОСОБА_21 » (т.1 а.п.66); також розмір матеріальних збитків по цьому епізоду не був встановлений висновком товарознавчої експертизи;

- по епізоду ОСОБА_12 товарознавчою експертизою був оцінений тільки велосипед на суму 2600 грн., але в обвинуваченому акті зазначені інші викрадені речі потерпілої: ноутбук, золотий браслет, вартість яких не тільки не встановлена висновком товарознавчої експертизи, а взагалі не вказана в обвинуваченні;

- по епізоду ОСОБА_9 розмір матеріальних збитків не був встановлений висновком товарознавчої експертизи; також в обвинувальному акті неправильно вказано її прізвище « ОСОБА_22 » (т.3 а.п.65), тоді як згідно виписки з паспорту вона є « ОСОБА_23 » (т.1 а.п.69);

- по епізоду ОСОБА_6 розмір матеріальних збитків по викраденим речам був частково встановлений висновком товарознавчої експертизи; також згідно протоколу її допиту на досудовому розслідуванні (т.2 а.п.198-199) нею був вказаний більший перелік викрадених речей: золоті кольці, цепочки, крест позолочений з серебром, портмане, які взагалі не зазначені в обвинувальному акті.

Також, згідно довідки, долученої прокурором разом з матеріалами досудового розслідування (т.2 а.п.227), ОСОБА_17 знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2005 року з діагнозом: «Легка розумова відсталість з порушенням поведінки», тому йому необхідно було забезпечити під час ще досудового розслідування у відповідності до п.3 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкову участь захисника, як для особи з психічними вадами, і провести психіатричну експертизу.

Під час судового розгляду у відповідності до ст.338 КПК України прокурором 07.03.2017 року було змінено обвинувачення, надано новий обвинувальний акт, яким зазначені недоліки і протиріччя попереднього обвинувального акту, затвердженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 27.07.2016 року (т.1 а.п.1-10) не були усунуті. Тоді як необхідно забезпечити право обвинуваченого на захист в частині можливості підготуватися від обвинувачення, яке конкретизоване за відповідними конкретними обставинами, щоб право особи на справедливий судовий розгляд, зокрема право бути негайно поінформованим про характер та причини пред`явленого йому обвинувачення і мати час та можливість підготуватися до свого захисту, не було порушено, а саме вимоги п. 1 та підпунктів «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що накладає на відповідні органи держави обов`язок своєчасно пред`являти обвинуваченому конкретизоване обвинувачення.

Не зважаючи на те, що прокурор при складання обвинувального акту керується положеннями п.5) ч.2 ст.291 КПК України про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення такими, які він вважає встановленими, але при цьому прокурор повинен керуватися загальними положеннями КПК України, у тому числі ст.8 КПК - «Верховенство права», ст.9 КПК - «Законність», з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначається, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення чи вийти за його рамки за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист, якщо зміна обвинувачення чи його недоліки тягнуть за собою порушення права на захист, суд повинен направити справу на додаткове розслідування, суд не має повноважень застосувати закон про більш тяжкий злочин чи обґрунтувати обвинувачення іншими фактичними обставинами, які можуть порушити право особи на захист і на справедлий суд.
В приведеному рішенні Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, що також зазначалось і в рішенні Суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а в більш широкому аспекті - і нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення зазначених недоліків і протиріч по епізодам відносно потерпілих: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , усунення порушень прав потерпілих, надання потерпілими наявного викраденого майна, яке було повернуто, а за його відсутності - витребування у потерпілих і долучення відомостей, документів по всьому переліку викраденого майна, по якому не була проведена судово-товарознавча експертиза, встановлення виду і розміру шкоди по всім епізодам і кожній речі, проведення додаткової судово-товарознавчої експертизи для визначення розміру матеріальних збитків по всім епізодам і кожній речі в повному обсязі, прийняття процесуального рішення по первинним заявам потерпілих по всьому переліку викраденого майна, проведення психіатричної експертизи ОСОБА_17 , забезпечення проведення досудового розслідування для ОСОБА_17 з обов`язкової участю захисника у відповідності до ст.52 КПК України, виконання в повному обсязі вимог ст.ст.52,91,242,290,291 КПК України.

Керуючись ст.ст.28,91,107,110,242,291,314-317,350,369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Повністю задовольнити клопотання потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_15 від 05.04.2017 року і обвинувальний акт від 07.03.2017 року у кримінальному провадженні №0000491 ( з додатками, матеріалами досудового розслідування і судового розгляду - всього у 3 томах), відносно ОСОБА_16 і ОСОБА_17 за ст.185 ч.3 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , як такий що не відповідає вимогам ст.52,91,242,290,291 КПК України.

За відсутності клопотань сторін, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати продовженим, в межах встановленого ухвалою суду строку - по 27 травня 2017 року.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копію ухвали негайно після проголошення надати обвинуваченим, потерпілим, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1