Справа № 0308/6499/2012 Провадження №11/773/40/14 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.307 КК України Доповідач : ОСОБА_2

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, на вирок Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2012 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодружений, працює приватним підприємцем, раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК України обов`язки.
Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишено попередню - підписку про невиїзд.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати в сумі 351 грн. 60 коп.
Вироком вирішено долю речових доказів.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09 лютого 2012 року, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , незаконно придбав з метою збуту в особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження паперовий згорток з наркотичним засобом канабісом (марихуаною), який у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року Таблиця 1, Список1, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який незаконно зберігаючи при собі, переніс у двір будинку АДРЕСА_2 , де приблизно о 15 год. 00 хв. за 80 грн. незаконно, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» (в редакції від 15 лютого 1995 року), збув особі, під вигаданим прізвищем ОСОБА_9 , до якого працівниками міліції були застосовані заходи безпеки, які ж того числа були вилучені в останнього працівниками міліції.
Згідно висновку експерта №111/276 від 28.02.2012 року, подрібнена речовина рослинного походження, яку 09 лютого 2012 року підсудний ОСОБА_7 збув ОСОБА_10 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичних засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,04 грама.
Він, же повторно, 14.02.2012 року, незаконно придбав, з метою збуту, паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), загальною масою 1,35 грама, який незаконно збув за 100 грн. тій самій особі.
22.02.2012 року, підсудний повторно по вищезгаданій адресі знову придбав, з метою збуту наркотичний засіб канабіс (марихуана) масою 0,80 грама, який в подальшому приблизно о 18 год. 30 хв. за 120 грн. знову незаконно збув.
Того ж дня, приблизно о 18 год. 40 хв., знаходячись на бульварі Дружби Народів, що у м. Луцьку ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції, які під час його поверхневого обшуку виявили та вилучили два паперові згортки з наркотичним засобом канабісом (марихуаною) загальною масою 0,59 грама, які він зберігав у предметах свого одягу з метою подальшого збуту.
У поданій на вирок суду апеляції прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи кваліфікацію дій засудженого, вважає даний вирок незаконним внаслідок необґрунтованого застосування ст.ст. 69, 75 КК України. Прокурор вказує на неврахування судом вимог ст. 65 КК України, вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного. З цих підстав просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.307 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.
У поданому на апеляцію прокурора запереченні захисник засудженого ОСОБА_11 просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни. Вважає, що судом правильно кваліфіковано дії його підзахисного та винесено обґрунтоване та законне рішення.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора на підтримання апеляції, пояснення засудженого та його захисника, які заперечили проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 зазначених злочинів ґрунтується на об`єктивно з`ясованих фактичних обставинах справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 свою вину у збуті наркотичних засобів по всіх епізодах визнав, має на утриманні матір-інваліда 2-ї групи, з якою разом проживає та, яка потребує сторонньої допомоги, незначну кількість збутого наркотичного засобу та ненастання тяжких наслідків, оскільки по всіх епізодах проводились оперативні закупівлі і ці обставини відніс до пом`якшуючих покарання обставин.
Доводи прокурора про те, що суд безпідставно відніс до обставини, що пом`якшує покарання засудженого визнання останнім вини у вчиненні придбання та збуті наркотичних засобів по всім епізодам, оскільки він свою вину, як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні визнавав лише частково, колегія суддів вважає безпідставними.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 , як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні свою вину у придбанні та збуті наркотичних засобів по всім епізодам визнавав повністю. Часткове визнання вини ОСОБА_7 стосувалось лише мети зберігання вилучених у нього при затриманні наркотичних засобів.
По відношенню до особи ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно врахував, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується як, особа, його молодий вік, те, що він працює, незначну кількість збутого наркотичного засобу та ненастання тяжких наслідків, оскільки по всіх епізодах проводились оперативні закупівлі.
Наведені вище обставини у сукупності з пом`якшуючими покарання обставинами істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, а тому суд першої інстанції правомірно застосував ст. 69 КК України і призначив ОСОБА_7 покарання нижче найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 307 КК України.
Тому доводи прокурора про неправильне застосування судом ст. 69 КК України колегія судів вважає необґрунтованими.
Разом з тим, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції вирок належним чином не вмотивував та не врахував, що ОСОБА_7 вчинив декілька умисних злочинів, які відносяться до категорії тяжких, що предметами злочинних дій були такі особливо небезпечні наркотичні засоби як канабіс, а також не в повній мірі врахував, що в ході особистого обшуку у ОСОБА_7 були вилучені особливо небезпечні наркотичні засоби обіг яких заборонено канабіс в кількості 0.59 гр. сухої речовини, яку останній незаконно зберігав з метою подальшого збуту.
Зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність його особи. За таких обставин, колегія суддів судової палати вважає, що призначене ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, суперечить загальним засадам призначення покарань і є явно несправедливим через м`якість.
Тому вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 75 цього Кодексу у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нового вироку.
При призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів враховує, характер та суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжких.
До пом`якшуючих покарання обставин апеляційний суд відносить те, що свою вину у збуті наркотичних засобів ОСОБА_7 визнав, з`явився зі зізнанням, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Крім того, судом враховується особа винного, а саме те, що він позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, те, що він працює, має на утриманні матір-інваліда 2-ї групи, з якою разом проживає та, яка потребує сторонньої допомоги, незначну кількість збутого наркотичного засобу та ненастання тяжких наслідків, оскільки по всіх епізодах проводились оперативні закупівлі.
Пом`якшуючі покарання обставини в сукупності з наведеними вище даними, які позитивно характеризують ОСОБА_7 , як особу, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину і дають підстави для застосування ст. 69 КК України з призначенням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України покарання у виді позбавлення волі, але нижче найнижчої межі санкції даної статті, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, а також без застосування ст. 75 цього Кодексу.
Призначене покарання буде відповідати як ступеню тяжкості вчиненого злочину, так і загальним засадам призначення покарань, особі засудженого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись п. 11 Перехідних положень КПК України від 13.04.2012 року, ст. ст. 365, 366, 378 КПК України (в ред. 1960 року), апеляційний суд

З А С У Д И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2012 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України скасувати та постановити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 цього Кодексу покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
У решті вирок залишити без змін.
На вирок може бути подана касаційна скарга протягом одного місяця з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: