Справа № 169/414/14-к
Провадження № 1-кп/169/42/14
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 грудня 2014 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тагачин Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину приватного підприємця ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , відкрито викрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки "Keneksi S8", вартістю 400.00 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 17 червня 2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Слідчим 23 червня 2014 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який 25 червня 2014 року затверджено прокурором та надіслано до суду.

23 червня 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочином майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілим та підозрюваним угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру останній до підозрюваного не має, узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачені санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 червня 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в розмірі 850.00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий