У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 лютого 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Миколаївської області повернуто.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
заявник ОСОБА_5
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчий відділ прокуратури Миколаївської області відповідно до вимог ст. 214 КПК України прийняти та невідкладно зареєструвати подану нею заяву від 24.10.2016 року про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні, вручити їй документ, що підтверджує внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 24.10.2016 року.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Миколаївської області повернуто їй з усіма доданими до неї матеріалами.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 , вважає, дану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Вказує, що 24.10.2016р. нею до прокуратури Миколаївської області була направлена заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України в порядку ст.214 КПК України.

Зазначає, що листом від 23.11.2016 року, їй повідомлено, що звернення щодо можливо неправомірних дій працівника УВБ в Миколаївській області ретельно розглянуто керівництвом Управління внутрішньої безпеки Миколаївської області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Також повідомлено, що за результатом проведеної перевірки факти викладені у зверненні підтвердження не знайшли. Матеріали перевірки в порядку ст. 214 КПК України направлені до прокуратури Миколаївської області для прийняття остаточного рішення. Після чого, їй 28.11.2016 року листом повідомлено, що звернення, що надійшло до прокуратури області розглянуто та було скеровано до УВБ в Миколаївській області ДВБ НП України. За наслідками розгляду вказаного звернення УВБ в Миколаївській області ДВБ НП України проведено перевірку викладених у ньому фактів. Оскільки факти наведені у зверненні під час проведеної перевірки свого підтвердження не знайшли, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, що свідчить про прийняття слідчим відділом прокуратури Миколаївської області процесуального рішення за результатами розгляду її заяви від 24.10.2016 року про вчинення кримінального правопорушення.

На думку апелянта, саме лист від 28.11.2016р. є процесуальним рішенням, оскільки в ньому їй роз`яснено порядок оскарження даного рішення.

Зазначає, що не порушила строк на подання скарги на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу прокуратури Миколаївської області, а тому у слідчого судді відсутні були підстави для повернення її скарги.

Крім того, вказує, що листом від 19.01.2017р. управління прокуратури Миколаївської області її повідомило про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, викладених в заяві від 24.10.2016р. та роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення. Даний лист прокуратури не подавався до суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що був отриманий вже після подання скаржницею до суду скарги.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
05 грудня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу прокуратури Миколаївської області з приводу невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у її заяві від 24.10.2016 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначила, що 24.10.2016 року вона звернулася до прокуратури Миколаївської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України за фактом погроз фізичною розправою та вбивством з боку співробітника Управління внутрішньої безпеки в Миколаївській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - УВБ в Миколаївській області ДВБ НП України) ОСОБА_7 . 26.10.2016 року начальником слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 вказану заяву було направлено для розгляду та вирішення по суті до УВБ в Миколаївській області ДВБ НП України. Листом начальника УВБ в Миколаївській області ДВБ НП України ОСОБА_9 від 23.11.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про те, що її заяву розглянуто, однак факти, викладені у ній, не знайшли свого підтвердження. Після цього аналогічний за змістом лист 28.11.2016 року було направлено на її адресу начальником слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , в якому також було зазначено, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, у зв`язку з чим ОСОБА_5 і звернулася до слідчого судді із скаргою.

Повертаючи скаргу ОСОБА_5 слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 було відомо про те, що слідчим відділом прокуратури Миколаївської області не були внесені до ЄРДР викладені в її заяві відомості про кримінальне правопорушення, а заява направлена для розгляду до УВБ в Миколаївській області ДВБ НП України для розгляду по суті. У зв`язку з цим, строк на оскарження бездіяльності слідчого відділу прокуратури Миколаївської області, на думку слідчого судді, закінчився 14 листопада 2016 року.

Суд також зазначив, що лист начальника слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 від 28.11.2016 року не є процесуальним рішенням за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 від 24.10.2016 року, а є лише відповіддю на заяву ОСОБА_5 від 23.11.2016 року про отримання інформації про результати розгляду попередньої заяви. Оскільки скаржниця не просить про поновлення пропущеного з поважних причин строку, заяв з цього приводу нею до суду не подано, тому суд вважав за необхідне повернути скаргу ОСОБА_5 скаржнику.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків, зокрема, днями не береться до уваги той день, з якого починається строк.
З урахуванням викладених положень закону, граничний строк внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з поданої ОСОБА_5 заяви, яка надійшла до прокуратури Миколаївської області 24.10.2016 р., закінчився 25.10.2016 р.
Тому наступний день 26.10.2016 р. є моментом вчинення зазначеної бездіяльності у розумінні ст. 304 ч.1 КПК України, з якого й обчислюється передбачений законом 10-ти денний строк для подання скарги на такий вид бездіяльності. Відповідно, закінчується строк оскарження 04.11.2016 р.
Хоча слідчим суддею і допущено помилку при обчислюванні строку на оскарження бездіяльності прокурора проте є правильним висновок слідчого судді що скарга ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК подана за межами цього строку 05.12.2016 р. Питання про поновлення строку оскарження нею порушено не було.
Прийняте слідчим суддею рішення про повернення скарги відповідає правовим підставам, зазначеним в п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України.
Наведені ОСОБА_5 як у скарзі до суду, так і в апеляційній скарзі доводи стосовно отриманих нею відомостей зазначених в листі начальника слідчого відділу прокуратури Миколаївської області від 26.10.2016 року про направлення її звернення для розгляду до ДВБУВБ НП Миколаївської області та листі начальника ДВБ УВБ в Миколаївській області від 23.11.2016 року про розгляд її звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» можуть розглядатись в сенсі поважності причин пропуску строку оскарження.
При цьому, висновок начальника слідчого відділу прокуратури Миколаївської області від 28.11.2016 р. про розгляд її звернення, та відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, за своєю правовою природою не може розглядатися як оформлене постановою рішення, незважаючи на те, що містить роз`яснення про можливість його оскарження відповідно до вимог ст.ст.303,304 КПК України.
Крім того, вимоги ч.1 ст.214 КПК України стосовно обов`язку прокурора внесення відомостей до ЄРДР не пізніше 24 годин заявниці булі відомі,що вбачається з тексту її заяви від 24.10.2016р.
Право апелянта на доступ до правосуддя не порушено, оскільки відповідно до положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді у порядку, передбаченому цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року, якою скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Миколаївської області повернута їй, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді