Провадження № 1-кс/638/3568/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкова клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 « Про скасування запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд »,-
підозрюваної ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
18.11.2016 захисник підозрюваної ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 18.04.2007 відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за фактом шахрайства, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.
29.10.2007 та 27.02.2008 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.
24.09.2013 колегією суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області вирок Дзержинського райсуду м. Харкова від 20.05.2013 відносно ОСОБА_3 скасовано, а справу направлено прокурору Дзержинського району м. Харкова для організації додаткового розслідування, запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 залишено без змін - підписка про невиїзд.
До теперішнього часу зазначене кримінальне провадження перебуває у слідчому відділі Шевченківського відділу поліції Холодногірського ВП ГУ НП України в Харківської області в провадженні слідчого ОСОБА_5 .
25.04.2014 ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова без скасування раніш обраної міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд у клопотанні слідчого ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовлено, застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем мешкання, на строк два місяця.
В даний час ухвала слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 25.04.2014 про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту апеляційним судом Харківської області скасована, так як не вирішено питання по щодо попередньо обраного запобіжного заходу.
Таким чином, органами досудового розслідування були використані передбачені чинним КПК України заходи щодо обрання відносно ОСОБА_3 мір запобіжного заходу, передбачених ст. 176 КПК України. Однак, при цьому в порушення вимог чинного КПК України раніш обрана міра запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд скасована або змінена не була.
Крім того, захисником зазначено, що з моменту обрання вказаного запобіжного заходу до теперішнього часу, протягом більш як 9 років триває обмеження свободи пересування ОСОБА_3 в результат застосування підписки про невиїзд.
31.01.2015 ОСОБА_3 до Європейського Суду з прав людині було подано заяву про захист її прав у зв`язку з безпідставністю звинувачення її у скоєнні кримінальних правопорушень, тривалістю кримінального проваджена стосовно неї, яка несумісна з вимогою розумного строку, тривалим обмеження свободи її пересування в результаті застосування підписки про невиїзд.
Дана скарга була прийнята до провадження в Європейському Суді з прав людини під №7392/15.
04.03.2016 Європейським Судом з прав людини ОСОБА_3 було направлено листа про пропозицію Уряду України про дружнє врегулювання заяви ОСОБА_3 ..
У вказаній пропозиції Уряду України про дружнє врегулювання по заяві ОСОБА_3 . Державою України було визнано надмірну тривалість розгляд справи ОСОБА_3 в національних судах, відсутність ефективних внутрішніх засобів правового захисту і втручання в її право на свободу пересування, у зв`язку з чим ОСОБА_3 було запропоновано прийняти пропозицію про дружнє врегулювання, відшкодувати матеріальну і моральну шкоду.
20.10.2016 ним, як захисником ОСОБА_3 , було подано до слідчого СВ Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 клопотанням про скасування запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд у відношенні ОСОБА_3 .
20.10.2016 слідчим СВ Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області було винесено постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинене у зв`язку з виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги, вказане унеможливлює проведення слідчим будь-яких слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, копія якої 08.11.2016 отримана ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_3 вважає, що слідчим безпідставно відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання, так як зупинення досудового розслідування не є перешкодою для розгляду та задоволення клопотання про скасування запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, оскільки слідчий має всі процесуальні повноваження, передбачені ч. 1 ст. 282 КПК України, відновити досудового розслідування, прийняти рішення про скасування запобіжного заходу, з наступним зупиненням досудового розслідування.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.
Слідчий СВ ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, при цьому зазначив, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 зупинено, розслідування не завершено, отже відсутні правові підстави для розгляду питання про скасування запобіжного заходу. За весь тривалий час розслідування ОСОБА_3 будь яких порушень обмежень, у зв`язку з наявною мірою запобіжного заходу, не допускала.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 274 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року ) під час розгляду справи суд при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.
Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Незважаючи на вказані гарантії забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, передбачені Конституцією України і діючим КПК України, суд вважає, що ОСОБА_3 безпідставно позбавлена права на вільне пересування, чим грубо порушуються її конституційні права і свободи, з наступних підстав.
Так судом встановлено, що 18.04.2007 відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за фактом шахрайства, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.
В процесі розслідування зазначеної кримінальної справи 29.10.2007 та 27.02.2008 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.
24.09.2013 колегією суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області вирок Дзержинського райсуду м. Харкова від 20.05.2013 відносно ОСОБА_3 скасовано, а справу направлено прокурору Дзержинського району м. Харкова для організації додаткового розслідування, запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 залишено без змін - підписка про невиїзд.
25.04.2014 ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова без скасування раніш обраної міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд у клопотанні слідчого ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовлено, застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем мешкання, на строк два місяця.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.05.2014 вказана вище ухвала скасована, у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено, підставою для скасування є те, що продовжує свою дію запобіжний захід підписка про невиїзд, а застосування ще одного запобіжного заходу, без вирішено питання щодо попередньо обраного запобіжного заходу, процесуально неможливо.
До теперішнього часу зазначене кримінальне провадження перебуває у слідчому відділі Шевченківського відділу поліції Холодногірського ВП ГУ НП України в Харківської області в провадженні слідчого ОСОБА_5 .
20.10.2016 слідчим СВ Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, у зв`язку з тим, що на час звернення з клопотанням досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинене у зв`язку з виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги, вказане унеможливлює проведення слідчим будь-яких слідчих дій та прийняття процесуальних рішень.
Крім того, судом встановлено, що 31.01.2015 ОСОБА_3 до Європейського Суду з прав людині було подано заяву про захист її прав у зв`язку з безпідставністю звинувачення її у скоєнні кримінальних правопорушень, тривалістю кримінального проваджена стосовно неї, яка несумісна з вимогою розумного строку, тривале обмеження свободи її пересування в результаті застосування міри запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд.
04.03.2016 Європейським Судом з прав людини ОСОБА_3 було направлено листа про пропозицію Уряду України про дружнє врегулювання заяви ОСОБА_3 .
У вказаній пропозиції Уряду України про дружнє врегулювання по заяві ОСОБА_3 . Державою України було визнано надмірну тривалість розгляд справи ОСОБА_3 в національних судах, відсутність ефективних внутрішніх засобів правового захисту і втручання в її право на свободу пересування, у зв`язку з чим ОСОБА_3 було запропоновано прийняти пропозицію про дружнє врегулювання, відшкодувати матеріальну і моральну шкоду у розмірі 2430 Євро.
Таким чином, до цього часу триває обмеження свободи пересування ОСОБА_3 в результаті застосування міри запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, про що визнано Урядом України, яким була зазначена надмірна тривалість розгляду кримінального провадження, що привело до тривалого порушення права ОСОБА_3 на свободу пересування.
Тому, порушене право ОСОБА_3 на свободу пересування, повинно бути негайно припиненим, у зв`язку з чим зазначене клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 274 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року ), ст.ст. 12, 176 КПК України, суд, -
Клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 « Про скасування запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд », - задовольнити.
Скасувати міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд.
Ухвала слідчого судді остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1