Справа № 308/2676/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , та зберігати його на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Хустському ВП ГУНП в Закарпатській області, до моменту вирішення питання в суді по суті кримінального провадження №0000182, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.16р.

В обґрунтування вимог клопотання посилається на те, що 23 жовтня 2016 року приблизно о 15 годині 30 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Нанківській, в с.Іза, Хустського району в напрямку центру вказаного населеного пункту, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху та допустив наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_7 , 2006 року народження, який рухався в попутному з автомобілем напрямку, при цьому виляючи з правого краю проїзної частини дороги на смугу руху автомобіля.
В результаті даної дорожньо-транспортної малолітній велосипедист ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи за № 116 від 24.11.2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та тулуба, яка супроводжувалась переломом 2 ребра, двобічним переломом нижньої щелепи, переломами кісток основи черепу, субарахноїдальним крововиливом, забоєм та набряком речовини головного мозку, що і явилось безпосередньою причиною його смерті.
23 жовтня 2016 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України, транспортний засіб автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був вилучений та доставлений на спецмайданчик Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, є власністю громадянки ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_1 , але фактичним користувачем та розпорядником вказаного транспортного засобу, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженню, являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який являється її чоловіком.
23.10.2016 року транспортний засіб автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був оглянутий та визнаний речовим доказом, так як є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди які можуть бути використані як доказ у справі.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом кримінального правопорушення , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ у справі , а також беручи до уваги те, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),в клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , та зберігати його на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Хустському ВП ГУНП в Закарпатській області, до моменту вирішення питання в суді по суті кримінального провадження №0000182, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.16р.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Від фактичного володільця автомобіля ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності. Зазначив, що заперечує щодо накладення арешту на автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» так як автомобіль є власністю його дружини ОСОБА_8 .
Заслухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000182 від 24.10.2016 року, попередня правова кваліфікація ч.2 ст. 286 КК України.
Постановою слідчого від 24.10.2016 року в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КПК України, автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000182, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2016 року.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно зі ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя дослідивши матеріали долучені до клопотання про арешт майна, враховуючи, що автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000182, так як є знаряддям вчинення злочину необхідний для проведення ряду експертиз, з метою збереження речового доказу, оцінюючи характер та спосіб вчинення ймовірного злочину, вважаю, що захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту на автомобіль , який знаходиться у фактичному володінні підозрюваного є розумним та співмірним.
Проаналізувавши надані суду матеріали та обставини викладені у клопотанні, заслухавши доводи прокурора, суд дійшов висновку, що зазначений у клопотанні автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто має ознаки речового доказу у цьому кримінальному провадженні, зазначений автомобіль був вилучений на законних підставах, що відповідає завданням та меті накладення арешту.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні підстави для арешту майна, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатньо правових підстав до повного задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Wolkswagen Caddy» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , та зберігати його на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Хустському ВП ГУНП в Закарпатській області, до моменту вирішення питання в суді по суті кримінального провадження №0000182, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.16р.
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 24 березня 2017 року .

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1