Справа № 345/729/17
Провадження № 11-кп/779/386/2017
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія с уддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.06.2017 року по кримінальному провадженню № 0000011 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ, Росія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина Росії, з середньою спеціальною освітою , розлученого, працюючого на посаді електромеханіка Вагонного участка Хабаровськ Далекосхідного філіалу акціонерного товариства «Федеральна пасажирська компанія», раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з 20 год. 40 хв. 02.01.2017 року.

З ОСОБА_8 на користь комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» стягнуто 8225,08 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

в с т а н о в и л а :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Судом першої інстанції встановлено, що злочин вчинено за наступних обставин.

02.01.2017 року близько 20.10 год. ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс, своїй дружині ОСОБА_10 тілесні ушкодження, та наніс удар ножем в область спини, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани в ділянці грудної клітки зліва з лівобічним гемо пневмотораксом та плевропульмональним шоком І ступеня, яке згідно висновку експерта №32 від 23.02.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.06.2017 року апеляційну скаргу, в якій він не оскаржує встановлені судом першої інстанції обставини, доведеність його вини у вчиненні злочину та правильність правової кваліфікації, однак, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон та призначив йому занадто суворе покарання, оскільки не в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують покарання та те, що він щиро розкаявся у вчиненому, цілком і повністю усвідомив протиправність своїх дій та недопустимість такої поведінки в майбутньому. Вважає, що суд не дав всебічну оцінку обставинам, які свідчать про соціально-значиму поведінку винного до і після вчинення злочину, окремі якості та інші особливості особистості: поведінку в побуті, у громадських місцях, відсутність адмінстягнень, вік, стан здоров`я, те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпіла претензій морального та матеріального характеру не має і не наполягала на суворому покаранні. Вважає, що сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що його виправлення та перевиховання можливо без призначення покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, проводиться із розрахунку: один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного йому покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також змінити вирок в частині обчислення строків покарання, відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України.(у редакції Закону України від 26.11.2015 р.).

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили вирок суду змінити в частині покарання призначеного обвинуваченому та в частині обчислення строків покарання.

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, оскільки вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що він не оскаржує правильність встановлених судом першої інстанції обставин, правову кваліфікацію своїх дій та доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення., однак, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон та призначив покарання, яке є занадто суворим.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження та ухваленні вироку суд першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції враховано те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності і раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не знаходиться на диспансерному обліку у психіатра та нарколога та те, що потерпіла претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має і не наполягає на суворому покаранні.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнав обставиною, яка пом`якшує покарання повне визнання вини та прийшов до правильного висновку, що вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст..67 КК України необхідно визнати обставиною, яка обтяжує покарання.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого і призначив обвинуваченому ОСОБА_8 справедливе покарання у мінімальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України.

Суд першої інстанції також прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження ним вчинення нових злочинів, необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

При цьому, слід врахувати і роз`яснення в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2004 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Колегія суддів вважає, що сукупність встановлених судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, який вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, не свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і не дає підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції частини статті Особливої частини КК України.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В даному випадку, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та обставини, за яких він був вчинений, приймаючи до уваги дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 , те, що він працює на посаді електромеханіка Вагонного участка Хабаровськ Далекосхідного філіалу акціонерного товариства «Федеральна пасажирська компанія» у Росії та вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни вироку суду в частині обчислення строків покарання не потребують задоволенню, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно рахувати з 20 год. 40 хв. 02.01.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 -VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046 -VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017, частину п`яту ст. 72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Таким чином , відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 -VIII від 26.11.2015), строк попереднього ув`язнення по 21.06.2017 року включно, рахується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання закону в новій редакції із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

У разі виникнення необхідності щодо роз`яснення рішення суду, обвинувачений ОСОБА_8 може у відповідності до вимог ст.380 КПК України звернутися до суду, який його ухвалив і суд повинен ухвалою роз`яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування чи зміни не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2,404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5