Справа № 497/349/16-к
УХВАЛА

23 грудня 2016 року м. Кілія

Колегія суддів Кілійського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

адвоката потерпілих ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

в ході розгляду у відкритому судовому

засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000810 від 08.12.2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів),

передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.12.2015 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України.

23.12.2016 року в судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , який спливає 30.12.2016 року, мотивуючи це тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, про яких йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та допиту потерпілих у судовому засіданні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли та не зменшились в зв`язку з чим підстав для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Також прокурор зазначив, що сімейний стан обвинуваченого та його спільне проживання з матір`ю пенсіонеркою вже був врахований слідчим суддею під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованих злочинів та зазначає, що у нього відсутній намір перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти тиск на потерпілих та свідків, або переховуватись від суду. Також обвинувачений зазначив, що він мешкає разом з матір`ю похилого віку, яка за станом свого здоров`я потребує його допомоги та матеріальної підтримки, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_11 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки на його думку знаходячись на свободі ОСОБА_9 не має наміру здійснювати тиск на свідків, мешкає разом з матір`ю похилого віку, у якої в останній час погіршився стан здоров`я і яка потребує фізичної та матеріальної допомоги обвинуваченого. На підставі викладеного адвокат вважає що клопотання прокурора є необґрунтованим, так як обвинуваченням не доведена наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. В зв`язку з цим захисник просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечують з підстав викладених обвинуваченим ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримали у повному обсязі. Додатково представник потерпілих зазначила, що сімейний стан обвинувачуваного вже було враховано слідчим суддею під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та колегією суддів при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинувачених та інших учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків:

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11.12.2015 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом і спливає 30.12.2016 року.

Як зазначено в ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, він обвинувачується у вчиненні злочинів, за один з яких передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, перебуваючи на свободі зможе здійснювати тиск на свідків, оскільки останні ще не були допитані судом.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сімейний стан обвинуваченого, а саме його проживання разом з матір`ю пенсіонером вже був врахований слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і, не може бути підставою для зміни його на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому належних доказів, які підтверджують твердження захисника про погіршення стану здоров`я матері обвинуваченого суду не надано, як і не надано характеристик за місцем постійного проживання, або роботи обвинуваченого, а також довідки про стан його здоров`я.

Враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні обвинуваченим, колегія суддів дійшла висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не забезпечить його належної процесуальної поведінки, в зв`язку з чим необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, ч. 4 ст. 196-197, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 28 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.12.2015 року.

Ухвала про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою припиняє свою дію 28 лютого 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3