Справа №359/131/17
Провадження №1-кп/359/134/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 липня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибаче Іссик-Кульської області Республіки Киргизія, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
Так, 07.08.2016 р. близько 15 години 30 хвилин, в світлий період доби, водій ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки "VOLKSWAGEN CADDY", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год. по вулиці Запорізька в м. Бориспіль Київської області, в напрямку вулиці Завокзальна.
Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі водій ОСОБА_9 , проявляючи злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, значно її перевищивши, чим грубо порушив п.п. 2.3 "б", 2.9 "а", 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), внаслідок чого не впорався з керуванням, та на заокругленні проїзної частини, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки "ВАЗ-210994 20", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку.
В результаті ДТП пасажир автомобіля "ВАЗ-210994 20", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин перенісся, вивиху кісток лівого передпліччя, крайового перелому головки виростка лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 89Д від 05.12.2016 р. відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_9 , який грубо порушив Правила дорожнього руху:
?п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
?п. 2.9 ПДР, згідно якого водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
?п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
?п. 12.4 ПДР, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Таким чином, грубе порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 2.3 "б", 2.9 "а", 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Такими своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, а також думки захисника, законного представника потерпілого і прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_9 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, місця, часу, способу скоєння злочину тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_9 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому. Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , визнав в повному обсязі з урахуванням заявлених сум відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.
Показав, що точної дати не пам`ятає, влітку або восени 2016 р., в світлий час доби, він вживав алкогольні напої, а саме горілку та пиво, разом зі своїми знайомими. Після цього, близько 16 год. 00 хв., він сів за кермо свого автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", д.н.з. НОМЕР_2 , та поїхав по особистим справам. До нього в автомобіль сів ще якісь хлопець, який разом з ними випивав. Рухаючись по вул. Запорізька в м. Бориспіль Київської області, на великій швидкості, за заводом, заїжджаючи в крутий поворот, він не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки "ВАЗ-210994 20", д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Зазначив, що можливо він навіть заснував або втратив свідомість, коли перебував за кермом автомобіля. Будь-яких перешкод для руху він не бачив. Також вказав, що точної швидкості руху він не пам`ятає, однак визнає, що швидкість була понад 90 км. на годину, та те, що ДТП сталось саме в зв`язку з тим, що він перевищив допустиму ПДР України швидкість та не врахував дорожню обстановку. В автомобілі з яким він допустив зіткнення, крім воді, перебували ще діти. Внаслідок даного ДТП неповнолітній ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Водій автомобіля марки "ВАЗ-210994 20", д.н.з. НОМЕР_3 , та інші пасажири також отримали незначні тілесні ушкодження. Визнає, що під час руху він порушив вимоги пунктів, вказаних в обвинувальному акті, Правил дорожнього руху України. Щиро кається у скоєному, та розуміє, що внаслідок його дій було заподіяно тілесні ушкодження пасажирам автомобіля з яким він допустив зіткнення, зокрема неповнолітній дитині. Він неодноразово вибачався перед потерпілими за вчинене. Також зазначив, що він частково відшкодував завдану шкоду потерпілим. Крім того, вказав, що віддав потерпілим свій автомобіль. Із сумою завданих матеріальних збитків та моральної шкоди погодився, оскільки дійсно така шкода його діями була завдана, а тому заявлений, законним представником потерпілого, цивільний позов визнає в повному обсязі. Зобов`язався, якнайшвидше, відшкодувати суму заявлену у цивільному позові, попросив вибачення за свої дії перед потерпілим. Усвідомлює, що покалічив дитину, та завдала потерпілому та його родині фізичних та душевних страждань.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого, речові докази у справі, обґрунтування цивільного позову.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_9 суд вважає правильною.
Адже обвинувачений під час керування автомобілем, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, допустив бездіяльність, яка полягає у тому, що він рухаючись по дорозі у населеному пункті, значно перевищив максимально допустиму на даній ділянці дороги швидкість, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та рухаючись по закругленню дороги виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з іншим автомобілем, який рухався по ній. Така бездіяльність заборонена ПДР України. Її допущення потягло за собою втрату змоги постійно контролювати автомобіль та безпечно керувати ним, внаслідок чого ОСОБА_9 допустив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ-210994 20", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "ВАЗ-210994 20", д.н.з. НОМЕР_3 , неповнолітній ОСОБА_12 зазнав тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Додаткові обставини, які сприяли настанню цих наслідків, суд не встановив. Тому між діяннями ОСОБА_9 та цими наслідками існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості. Вчинений злочин є закінченим.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_9 повинен бути засуджений:
- за ч. 1 ст. 286 КК України, за порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_9 вчинив злочин з необережності, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом відповідно до ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються лише з позитивного боку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, за професією є трактористом, хоча офіційно і не працевлаштований, однак займається (неофіційно) суспільно корисною працею (працює водієм), одружений.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Згідно відомостей, які були встановлені в ході судового розгляду, обвинувачений добровільно частково відшкодував завдану потерпілому майнову шкоду в розмірі 3 200 грн.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, але не на максимальний строк.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особу.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
З урахуванням викладеного вище та особи обвинуваченого, а також відсутності тяжких наслідків від дій обвинуваченого та те, що останній в судовому засіданні засуджував власний вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки, та часткове добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_9 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в один рік з визначенням відповідних обов`язків судом.
Також суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, приймаючи до уваги твердження ОСОБА_9 , що його професія та трудова діяльність пов`язані з необхідністю керування транспортним засобом, що фактично є його єдиним способом заробітку, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення та законного представника потерпілого в судових дебатах, які просили не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання.
В ході розгляду кримінального провадження законний представник потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , пред`явив до ОСОБА_9 та до ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень 00 коп., з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" матеріальну шкоду, пов`язану з витратами на лікування ОСОБА_12 в розмірі 22 569 грн. 87 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 129 грн. 49 коп.
Обвинувачений цивільний позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення.
Цивільний відповідач ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" в судове засідання свого представника не направив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки представника відповідача в судове засідання суду не відомі.
Прокурор вважав за доцільне вказаний цивільний позов задовольнити.
Даний цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК/0129827, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 , як власника транспортного засобу автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", д.н.з. НОМЕР_2 , на час ДТП 07.08.2016 р., була застрахована в приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Арсенал Страхування".
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в період дії договору і є страховим випадком, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну здоров`ю становить 200 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну потерпілого 100 000 грн., розмір франшизи 1 000 грн.
Статтею 23 вищевказаного закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражда ннях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до п. 24.1. ст. 24 зазначеного закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_12 , внаслідок чого його законний представник батько ОСОБА_8 поніс вимушені матеріальні витрати на: невідкладну медичну допомогу, проведення діагностику стану здоров`я потерпілого, на курс лікування, придбання лікарських препаратів, транспортування ОСОБА_12 до медичних закладів, що знаходяться у м. Бориспіль та у м. Києві для проходження медичних оглядів і повторних діагностик, а також на реабілітацію у виді санітарно-курортного лікування, на заявлену в позові суму 22 569 грн. 87 коп., що підтверджується наданими копіями товарних чеків, квитанцій та санітарної путівки. Дані витрати понесені в період лікування потерпілого ОСОБА_12 та відповідно до медичних призначень, тобто вони направлені на відновлення стану здоров`я, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП. Крім того, суд звертає увагу на те, що обвинувачений не оспорював підставність та належність понесення даних витрат.
Оскільки цивільна правова відповідальність автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить обвинуваченому ОСОБА_9 та яким останній керував, була застрахована, тому відповідно ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" має нести відповідальність, у зв`язку з чим суд вважає, що витрати, законного представника потерпілого ОСОБА_8 , пов`язані з лікуванням потерпілого, підлягають стягненню з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", в заявленій сумі 22 569 грн.87 коп.
Також в ст. 26.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Так, страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого становить 22 569 грн. 87 коп., отже моральна шкода становить 1 129 грн. 49 коп. (22 569 грн. 87 коп. *5%/100%= 1 129, 49 грн.), яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь законного представника потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 .
За таких обставин, завдана потерпілому ОСОБА_12 , моральна шкода у розмірі 1 129 грн. 49 коп. також підлягає стягненню із ПрАТ "СК "Арсенал Страхування".
При цьому, з огляду на положення ст.12 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - суми відшкодування, які слід стягнути з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", не підлягають зменшенню на суму франшизи, визначену договором страхування, оскільки не стосуються шкоди, завданої майну потерпілого.
Щодо вимоги законного представника потерпілого ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , про відшкодування завданої моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 суд вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Встановлено, що у зв`язку із ушкодженнями, отриманими внаслідок ДТП, неповнолітній ОСОБА_12 зазнав фізичний біль, а також сильні душевні переживання та страждання. Так, останній переніс операцію на лівій руці по вправлянню вивиху ліктьового суглобу. При цьому ліва рука вже не функціонує так як до аварії. У зв`язку з ДТП відбулися вимушені зміни в житті потерпілого, оскільки останній проходив тривалий курс лікування, що призвело до порушення його звичайний спосіб життя. Також внаслідок, отриманих травм та струсу мозку, неповнолітній ОСОБА_12 не може жити повноцінним життям, а саме поїхати у літній дитячій табір, займатися фізкультурою та спортом, проводити активно своє дозвілля. Крім того, ОСОБА_12 через отримані травми відчуває постійно головний біль та періодично погано себе почуває. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнав неповнолітній ОСОБА_12 , пов`язаних з отриманням останнім середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що призвело до порушенні його звичного способу дитячого життя, ступеня вини ОСОБА_9 , та з огляду на вимоги розумності і справедливості розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , становить 5 000 тисяч гривень.
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 2 464 грн. 48 коп.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи не обирались, підстав для їх обрання судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст.ст. 217, 373 ЦПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_9 рахувати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибаче Іссик-Кульської області Республіки Киргизія, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_8 (який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( АДРЕСА_2 ), - 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1