АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/895/16-к Номер провадження 11-кп/786/161/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.125 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
неповнолітнього ОСОБА_7 ,
представника
неповнолітнього ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника служби
у справах дітей ОСОБА_10 ,
уповноваженого підрозділу
Козельщинського ВНП ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_14 на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000047,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Козельщинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не судимого,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що полягає у нанесенні неповнолітньому ОСОБА_14 удару в обличчя 10.02.2016 року в приміщенні Козельщинського НВК І-ІІІ ступенів, що потягли короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

В обґрунтування прийнятого рішення, суддя зазначив, що клопотання про застосування примусових заходів виховного впливу до неповнолітньої особи без її згоди та згоди її законного представника подане до суду передчасно і не може буди задоволене. Крім того, лише після детального встановлення обставин події 10.02.2016 року, усунення суперечностей у показах потерпілого та особи, що вчинила суспільно-небезпечне діяння, свідків, перевірки їх шляхом проведення слідчих дій, встановлення розміру заподіяної шкоди, можливо встановити ступінь суспільної небезпеки неповнолітнього, визначитись з видом заходу виховного впливу.

Не погоджуючись з ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року, з апеляційними скаргами до апеляційного суду звернулись прокурор Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_12 та адвокат ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_14 .

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить призначити новий судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Вказує, що судом в порушення вимог КПК України, без розгляду клопотання по суті, у підготовчому судовому засіданні, ухвалено рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Також, звертає увагу на невідповідність мотивувальної та резолютивної частини ухвали.

Крім того, КПК України не містить вимогу про отримання згоди від неповнолітньої особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, щодо направлення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_15 ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 до Козельщинського районного суду Полтавської області для нового судового розгляду.

На обґрунтування вимог вказує, що нормами КПК не передбачена згода батьків на застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності.

Вважає висновок суду щодо порушення права на захист неповнолітнього помилковим з огляду на те, що захисник ОСОБА_9 брав участь у даному кримінальному провадженні майже від початку його розслідування.

Крім того, вказує, що судом прийнято помилкове рішення щодо відмови в задоволенні клопотання, оскільки це не передбачено ані Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ із застосуванням примусових заходів виховного характеру», ані положеннями КПК України.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 та захисника в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення поданих апеляційних скарг, думку представників служби в справах дітей та служби молодіжної превенції, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу або ж, відповідно до п.5 ч.3 цієї статті призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру .
Всупереч зазначеного, суд в підготовчому засіданні, без розгляду клопотання по суті, ухвалив рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 .
Безпідставним є посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині ухвали на невідповідність клопотання вимогам КПК з огляду на те, що в ході досудового розслідування не встановлено вид та розмір спричиненої потерпілому шкоди, порушення права неповнолітнього на захист та відсутність згоди неповнолітнього ОСОБА_7 та його незаконного представника на застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру.
Так, суспільно небезпечне діяння, яке згідно клопотання вчинене ОСОБА_7 відноситься до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи, тому саме потерпіла сторона має право на відшкодування завданої суспільно небезпечним діянням шкоди у визначеному нею ж розмірі, чим представник неповнолітнього потерпілого і скористався, пред`явивши цивільний позов до осіб, які за законом несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння до початку судового розгляду, відповідно до положень ч.1 ст.128 КПК України.
Безпідставним є ствердження суду про відсутність обов`язкової згоди неповнолітнього та його законного представника при зверненні слідчого з клопотанням до суду про застосування примусових заходів виховного характеру, відповідно до положень ст.497 КПК України, оскільки в даному випадку, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням на підставі положень ст.ст.498,499 КПК України, які регламентують застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності. При цьому, положення параграфу 2 глави 38 КПК не передбачають наявність обов`язкової згоди на це неповнолітнього та його законного представника .
Щодо ствердження сторони захисту неповнолітнього ОСОБА_7 про порушення права на захист останнього, то відповідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається участь захисника в ньому протягом всього часу досудового розслідування.
Окрім того, обов`язковість винесення постанови про залучення захисника передбачена нормами КПК України лише в разі його залучення для здійснення захисту за призначенням.
З урахуванням наведеного, апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_14 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 в інтересах потерпілого ОСОБА_14 задовольнити.

Ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру скасувати.

Постановити нову ухвалу якою клопотання слідчого слідчого відділу Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3