1-кп/381/45/17
381/4521/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«06» березня 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/45/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001236 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, судимого,
07 листопада 2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.ч. 1 та 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

02 грудня 2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна (судом не прийнято рішення про призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України), тобто такого, що в силу ст. 89 КК України має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вказаного обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_6 , а також інших учасників судового провадження: потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , -
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , після засудження за вчинення крадіжок, повторно вчинив крадіжки за таких обставин.

26 травня 2016 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні дошкільного навчального закладу № 7 по провулку Шевченка, 5 у місті Фастові Київської області, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов в кімнату групи «Веселка», де у спосіб відкритого доступу, зі столу, повторно привласнив майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: ноутбук «Тошиба Р-100», вартістю 2000 грн.; сумку рюкзак з тканини, вартістю 200 грн., в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 700 грн.; жіночий гаманець із шкірозамінника, вартістю 150 грн. з грошовими коштами, в сумі 180 грн.; паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, а всього викрав чуже майно на загальну суму 3230 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

03 червня 2016 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні загальноосвітньої школи № 9 по вулиці Шевченка, 51 у місті Фастові Київської області, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, у спосіб відкритого доступу, з учнівської парти, яка розміщувалась в загальному коридорі на першому поверсі школи, повторно привласнив майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: жіночу сумку з шкірозамінника, вартістю 150 грн., в середині якої знаходились шкіряний гаманець, вартістю 200 грн., з грошовими коштами, в сумі 150 грн. та 125 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на цей день становить 3503 грн. 41 коп.; мобільний телефон «Блеквью А 5», вартістю 1200 грн., а всього викрав чуже майно на загальну суму 5203 грн. 41 коп., яким розпорядився на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками крадіжки, вчиненої повторно, на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитаний щодо підстав та змісту висунутого прокурором обвинувачення, ОСОБА_9 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 26 травня 2016 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні дошкільного навчального закладу № 7 по провулку Шевченка, 5 у місті Фастові Київської області, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, зайшов в кімнату групи «Веселка», де зі столу привласнив належні потерпілій ОСОБА_7 ноутбук «Тошиба Р-100», сумку рюкзак з тканини, в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 700 грн., жіночий гаманець із шкірозамінника з грошовими коштами в сумі 180 грн., паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , якими розпорядився на власний розсуд.

Як далі пояснював обвинувачений, 03 червня 2016 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні загальноосвітньої школи № 9 по вулиці Шевченка, 51 у місті Фастові Київської області, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, з учнівської парти, яка стояла в загальному коридорі на першому поверсі, привласнив належні потерпілій ОСОБА_8 жіночу сумку з шкірозамінника, в середині якої знаходились шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 150 грн. та 125 Євро, мобільний телефон «Блеквью А 5», якими розпорядився на власний розсуд.

Не зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина за наведених вище і встановлених судом обставин підтверджується крім власне його показань, також і усією сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості та достовірності.

По епізоду від 26 травня 2016 року.
Допитана сторонами в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала показання про те, що працює вихователем у дошкільному навчальному закладі № 7 по провулку Шевченка, 5 у місті Фастові Київської області. 26 травня 2016 року близько 11 год. 00 хв. перебуваючи на роботі вона вийшла разом з дітьми на вилицю, а належні їй речі, а саме: ноутбук «Тошиба Р-100», сумку рюкзак з тканини в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 700 грн. жіночий гаманець із шкірозамінника, з грошима в сумі 180 грн., паспорт громадянина України та закордонний паспорт на власне ім`я залишила на одному з столів у приміщенні дитячого садка. Після чого, повернувшись до приміщення приблизно об 11 год. 30 хв., вона виявила відсутність зазначених речей. Їй також відомо, що у вчиненні цього злочину під час досудового розслідування зізнався ОСОБА_9 .

Як видно з досліджених в судовому засіданні даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а також протоколу огляду місця події від 26 травня 2016 року, потерпіла ОСОБА_7 звернулася до правоохоронних органів з повідомленням про злочин. При цьому оглядом приміщення дошкільного навчального закладу № 7 по провулку Шевченка, 5 у місті Фастові Київської області, в присутності понятих було зафіксовано відсутність ноутбуку «Тошиба Р-100», сумки рюкзаку з тканини, грошових коштів в сумі 700 грн., жіночого гаманця із шкірозамінника, грошових коштів, в сумі 180 грн., паспорта громадянина України та закордонного паспорта на ім`я ОСОБА_7 (а.к.п. 116, 117-121, 123).

З даних, які містять досліджені в судовому засіданні довідки вартості викраденого у потерпілої ОСОБА_7 майна видно, що вартість ноутбуку «Тошиба Р-100», становить 2000 грн., сумки рюкзаку з тканини 200 грн., жіночого гаманця із шкірозамінника 150 грн. (а.к.п. 93, 94).

З даних, які містить протокол проведення слідчого експерименту 08 жовтня 2016 року проведеного з ОСОБА_11 видно, що під час його проведення обвинувачений додатково підтверджував всі обставини інкримінованого йому злочину та уточнював деталі його скоєння (а.к.п. 102-108).

По епізоду від 26 травня 2016 року.
Допитана сторонами в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 у свою чергу показувала, що 03 червня 2016 року близько 17 год. 00 хв. вона перебувала у приміщенні загальноосвітньої школи № 9 по вулиці Шевченка, 51 у місті Фастові Київської області, оскільки з іншими батьками зібралися в приміщенні класу де навчається її донька з метою підготовки ремонту. При цьому свої речі, а саме: жіночу сумку з шкірозамінника, шкіряний гаманець, гроші в сумі 150 грн. та 125 Євро, мобільний телефон «Блеквью А 5» вона залишила на одній з парт, що стояла у коридорі школи. Після чого, близько 17 год. 30 хв. вона вийшла з класу та помітила, що зазначені речі зникли, а мобільний телефон вже був відключений. При чому, наступного дня, класний керівник де навчається її донька ОСОБА_12 повернула їй сумку та гаманець без речей та повідомила, що їх знайшли учні на другому поверсі школи. Їй також відомо, що у вчиненні цього злочину під час досудового розслідування зізнався ОСОБА_9 .

Як видно з досліджених в судовому засіданні даних заяви, а також протоколу огляду місця події від 07 червня 2016 року, потерпіла ОСОБА_8 звернулася до правоохоронних органів з повідомленням про злочин. При цьому оглядом приміщення загальноосвітньої школи № 9 по вулиці Шевченка, 51 у місті Фастові Київської області, в присутності понятих було зафіксовано відсутність жіночої сумки з шкірозамінника, шкіряного гаманця, грошових коштів, в сумі 150 грн. та 125 Євро, мобільного телефону «Блеквью А 5» (а.к.п. 112-114, 115).

З даних, які містять досліджені в судовому засіданні довідки вартості викраденого у потерпілої ОСОБА_8 майна видно, що вартість мобільного телефону «Блеквью А 5», становить 1200 грн., жіночої сумки з шкірозамінника 150 грн., жіночого шкіряного гаманця 200 грн. (а.к.п. 91, 92).

З даних, які містить протокол проведення слідчого експерименту 08 жовтня 2016 року проведеного з ОСОБА_11 видно, що під час його проведення він додатково підтверджував всі обставини інкримінованого йому злочину та уточнював деталі його скоєння (а.к.п. 95-101).

З огляду на це визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджені наведеними вище доказами, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а тому суд визнає показання обвинуваченого щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення про його винуватість у вчиненні крадіжок чужого майна.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що потерпілі не мали до обвинуваченого претензій морального і матеріального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України), умисним та корисливим, дані про особу винного, який: має молодий вік і вже судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і тяжких, виховувався в багатодітній сім`ї, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не має утриманців, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, публічно засудив власну протиправну поведінку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе його виправлення та перевиховання тільки в умовах ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в наближеній до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, не знаходить правових підстав для застосування правил ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки саме такі рішення і вид покарання, на думку суду, є виваженими, справедливими, а також необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_11 нового злочину.

Оскільки ОСОБА_9 вчинив указані злочини до постановлення щодо нього попередніх вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року та 02 грудня 2016 року, тому призначити йому покарання за сукупністю злочинів необхідно за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, та, на переконання суду, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_10 , призначене судом покарання, раніше обраний щодо нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 377 КПК України, належить залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-7 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 1, 9 ч. 5, 331, 368, 373, 374, 376, 377, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

За сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_13 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироками Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року та 02 грудня 2016 року, у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати відбуті частково покарання, призначені вироками Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року та 02 грудня 2016 року, та початок строку відбуття покарання ОСОБА_13 обчислювати починаючи з «26» вересня 2016 року, залікувавши у строк покарання і інші терміни досудового тримання під вартою, а саме: період з «18» по «20» червня 2016 року, - із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_13 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_14 БОНЧЕВ