Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1223/2017 Справа №641/4416/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі слідчого ОСОБА_3
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 09.06.2016 до чергової частини Комінтернівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт о/у СКР Комінернівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області про шахрайські дії відносно ОСОБА_4 .
Дані відомості були зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч. 3 ст. 190 КК України.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 поянсив, що приблизно з 2000 року він став вести бізнес разом з ОСОБА_5 . Ми почали з ним спілкуватись, в подальшому вирішили вести сумісний бізнес. На той час він займався продажем піску та цементу. ОСОБА_4 вклав свої гроші, та вони закупили цемент, шпаклівку, руберойд, та інші будівельні матеріали, які в подальшому планували продавати, чим і займались. Таким чином вони працювали на протязі 15 років. За весь період не виникало конфліктів, всі гроші, які заробляли вони діли на двох. Приблизно в 2002-2003 році, з`явився постачальник на ім`я ОСОБА_6 , який працював разом із своєю дружиною ОСОБА_7 . ОСОБА_6 поставляв цемент, який вони в нього закупали. Приблизно в 2007 році ОСОБА_6 запропонував йому та ОСОБА_5 купити разом із ним будівельну базу за адресою: АДРЕСА_1 , там де він орендував залізничний шлях, а територія була самовільно захоплена, та продовжувати разом вести в подальшому бізнес. ОСОБА_5 відмовися, а ОСОБА_4 став розмірковувати над його пропозицією. Приблизно в 2011 році, він вирішив виступити інвестором, та вкласти гроші в розвиток бізнесу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за умови, якщо він придбає на себе залізничний шлях що веде до складу на АДРЕСА_1 . 22.06.2011 році ОСОБА_4 уклав договір купівлі продажу з ОСОБА_8 на покупку під`їзного шляху довжиною 247 метрів, що приєднується до під`їзного шляху ОАО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та закінчується у залізничнодорожнього переїзду по АДРЕСА_2 , на суму 120000 гривень. Після оформлення договору було складено акт приймання-передачі до договору купівлі - продажу від 22.06.2011 року.
З цього моменту залізничний шлях перейшов у власність ОСОБА_4 . Після придбання залізничного шляху, він за свої кошти зробив навіс над дільницею залізничного шляху де здійснюється відвантаження цементу, побудував залізобетонний сілос.
29.04.2011 року ОСОБА_4 придбав за договором у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 автомобіль ЗИЛ-ММЗ д.н. НОМЕР_3 , за що заплатив їм 10 000 гривень. Разом з автомобілем, йому була передана генеральна довіреність від ОСОБА_7 .. В 20132014 році зазначений автомобіль був переоформлений на нього.
В 2013 році ОСОБА_5 вирішив працювати разом із ними. ОСОБА_4 позичив ОСОБА_5 33 тисячі доларів США. Він віддав 20 тисяч доларів США ОСОБА_6 , та 20 000 доларів США йому, щоб увійти до бізнесу в якості компаньйона. Через деякий час ОСОБА_5 повернув позичені гроші в повній сумі. В серпні 2014 року вони вирішили закінчити працювати разом, та розійтись. Першим пішов ОСОБА_5 .. ОСОБА_4 запропонував продати базу, та розрахуватись з боргами. ОСОБА_5 був не проти, а ОСОБА_6 був не згоден. В лютому 2015 року ОСОБА_6 сказав, що він є господарем на підприємстві, зачинив базу, та перестав ОСОБА_4 пускати на територію бази за адресою: АДРЕСА_1 . Після того він викрав 105 метрів залізничних шляхів, які вони раніше зняли, та зберігали на території бази. Через деякий час, в квітні 2015 року, ОСОБА_4 помітив відсутність вказаних рельс, після чого написав заяву до Червонозаводського ВП ГУ НП в Харківській області, відомості про що, було внесені до ЄРДР.
Таким чином, не пускаючи ОСОБА_4 на територію, ОСОБА_6 заволодів його фасовочними апаратами, залізничною віткою, технічними паспортами на три автомобілі, два з яких оформлених на нього, а третій - на ОСОБА_5 ..
Крім того, на території вищезазначеної бази мається нежитлова будівля, яка була придбана ОСОБА_4 , однак договір був оформлений на дружину ОСОБА_5 ОСОБА_9 .
Під час додаткового допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що в той момент коли підприємство за адресою АДРЕСА_1 перестало працювати, а це було в серпні 2014 році, то на даній території продовжили здійснювати свою діяльність ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . При чому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , від імені якої діє ОСОБА_11 здійснювали свою діяльність наступним чином: вони закупали цемент на заводі, який розташований в м. Балаклея (чи укладали вони з заводом якісь договори йому не відомо, можливо здійснювали продаж через посередників), після чого здійснювали його фасування, без дозвільних документів, а саме: без ліцензії, без висновків метрології. Здійснювали його (цементу) фасування в паперові мішки, ємністю 50 кг. Однак при фасуванні в цемент попередньо додавались пісок та пил, з розрахунку 10 кг. піску та 15 кг. пилу, а інше цемент. Крім того в кожен мішок не добавлявся цемент, приблизно десь від 3-7 кг. Після чого дані мішки йшли на реалізацію. При продажі, якщо покупець вимагав сертифікат якості на цемент, то завжди надавався для огляду копію сертифіката, який надавався при покупці на заводі.
Згідно з Інформаійної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №80227939 встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0107 га за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору аренди землі, серія та номер: б/н, виданого 20.11.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 належить ОСОБА_7 .
Слідчий вважає, що на даний час виникла необхідність в проведенні перевірки доводів, викладених потерпілим ОСОБА_4 , а саме в проведені дослідження на відповідність цементу, який фасується за адресою: АДРЕСА_1 умовам ДСТУ Б В.2.7-46:2010 «Цемент Загальнобудівельного призначення» для чого необхідно отримати зразки цементу в кількості необхідній для проведення дослідження (7 кг.)
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно з ч. 5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка містяться в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг,їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
У клопотанні слідчого зазначено, що кримінальне правопорушення скоєно за адресою: АДРЕСА_1 , що теріторіально відноситься до Основ*янського району м. Харкова.
Слід зауважити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Відомості про те, що прокурором визначено підслідність за Слобідським ВП ГУНП в Харківській області відсутні.
Відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне надіслати вказану ухвалу прокурору Харківської області для відповідного реагування щодо проведення досудового слідства з порушенням підслідності, визначеної статтею 218 КПК України та встановлення підслідності даного кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 159-164, 166 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів залишити без задоволення.
Копію ухвали надіслати прокурору Харківської області для реагування та визначення підслідності кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя- ОСОБА_1