Провадження № 11-сс/782/171/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану на ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 30 червня 2017 року, якою підозрюваному ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановила:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 30 червня 2017 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях СВ військової прокуратури сил АТО ОСОБА_6 і до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 27 серпня 2017 року включно, без права внесення застави.

ОСОБА_10 оголошено підозру у тому, що як військовослужбовець ЗСУ, перебуваючи на посаді начальника фізичної підготовки і спорту 3-го зведеного загону спеціального призначення ВЧ-польова пошта НОМЕР_1 , умисно діючи у порушення вимог ст.ст. 9,11,13,16,17,30,31,127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст.3,4,6 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. 15 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», приписам ст. 207 КПК України, під час виконання своїх службових обов`язків 30 червня 2014 року на території табору ВЧ НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , діючи самостійно, разом із військовослужбовцем ОСОБА_11 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне позбавлення громадянина України ОСОБА_12 способом, небезпечним для його життя та здоров`я, отримавши від військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 цю затриману особу, із зав`язаними руками та непрозорим мішком на голові, перевели та утримували у напівзруйнованому приміщенні на території табору військової частини, позбавивши свободи та відмовляючи у наданні медичної допомоги.

У період часу з 06 до 11 години 20 хвилин цього дня, ОСОБА_13 разом із ОСОБА_11 , діючи із прямим умислом, спрямованим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажанням отримати від затриманого показання, завдавали ОСОБА_12 множинні удари взутими у берці ногами, слюсарним молотком, металевою трубою у ділянку голови, тулуба та кінцівок, від чого ОСОБА_12 втратив можливість самостійно пересуватись.

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 усвідомлюючи, що ОСОБА_12 потребує негайної медичної допомоги з огляду на вкрай небезпечний стан свого здоров`я, за вказівкою офіцера ОСОБА_14 помістили ОСОБА_12 до багажного відділення автомобіля «Лада 212140 НОМЕР_3 .

Під час руху автомобіля від місця дислокації табору ВЧ НОМЕР_2 у напрямку до м. Старобільська Луганської області, приблизно о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

07.09.2016 року у лісосмузі поблизу автодороги «Біловодськ-Старобільськ» Старобільського району Луганської області було виявлено труп ОСОБА_12 , який, невдозі після подій 30.06.2014 року, був перепохований на зазначеному місці за участю ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 30 червня 2017 року було розглянуто і задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях СВ військової прокуратури сил АТО ОСОБА_6 і до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 27 серпня 2017 року включно, без права внесення застави.

Підставою для такого висновку слідчий суддя зазначив про доведену прокурором обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_10 на підставі доказів, доданих до клопотання, та існування підтверджених ризиків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто, можливість ОСОБА_10 як офіцера спеціального призначення впливати на підлеглих осіб, які є свідками по справі; приховувати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 .

Зазначає при цьому, що його підзахисного незаконно, без реалізації права на захист затримали у приміщенні військової прокуратури Хмельницького гарнізону, не повідомивши при цьому нікого із близьких родичів, і про це свідчить зміст заяви дружини ОСОБА_15 та командира ВЧ ОСОБА_16 на адресу військового прокурора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.06.2017 року.

Крім того, захисник звертає увагу на порушення права на захист ОСОБА_10 під час розгляду слідчим суддею клопотання прокурора, оскільки: у вступній частині ухвали не зазначено прізвище захисника за призначенням ОСОБА_17 , яка фактично не здійснювала належним чином свої професійні обов`язки, оскільки не мала реальної можливості надати суду документи про хворобу свого підзахисного і проходження ним лікування, сімейний та житловий стан і наявність утриманців, позитивні характеристики з місця служби тощо.

Захисник стверджує про відсутність доказів, на підставі яких обґрунтовується підозра ОСОБА_9 щодо його причетності до нанесення смертельних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 у зазначений час та дату і вважає встановленими тільки епізодичні дії ОСОБА_10 по пере захороненню ОСОБА_12 на незаконну вимогу командира та присутність його при передачі ОСОБА_12 з одного військового підрозділу до іншого.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_9 має бездоганне минуле, не мав бажання переховуватись від органів слідства, самостійно та добровільно прибув за телефонним викликом до військової прокуратури Хмельницького гарнізону 30 червня 2017 року.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу захисника у повному обсязі викладених у ній доводів, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження та додатково приєднані під час розгляду справи документи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а, також, запобігання спробам переховуватись від органів слідства та суду, знищити або сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих чи свідків або інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється.

Крім наявності ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі, і передбачені у ч.1 ст. 178 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею зазначені вище вимоги діючого кримінального процесуального законодавства виконані.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_10 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні, долученими до клопотання прокурором та дослідженими слідчим суддею доказами, зокрема: даними протоколу огляду місця події від 07.09.2016 року, висновком судово-медичної експертизи трупа від 30.11.2016 року, висновком молекулярно-генетичної експертизи від 15.11.2016 року, показаннями свідків - військовослужбовців ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 та ч.2 ст. 121 КК України є обґрунтованою, і що запобіжний захід має бути обраним з метою здійснення подальшого розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора та доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів вважає, що є наявними та підтверджені прокурором наявність ризиків, передбачених п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем, офіцером спеціального призначення, який, відповідно до займаної посади може здійснювати вплив на свідків по справі, які є його підлеглими, з метою примусити їх відмовитись від подальшого надання показань ( про що зазначав свідок ОСОБА_20 ), а також приховувати речі, документи, які не вилучені слідчими та можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ( що підтверджують свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ), і з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 як офіцер ЗСУ, тяжкості покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Тому, судова колегія погоджується як з висновками слідчого судді про відсутність підстав застосовувати до ОСОБА_10 інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не здатні запобігти зазначеним вище ризикам, так і з рішенням не визначати для ОСОБА_10 заставу, передбачену вимогами ст. 183 КПК України, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_10 підозрюється, пов`язані із застосуванням насильства та загибеллю людини. ( п.1,2 ч.4 ст. 183 КПК України.)

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував, належним чином умотивував і виклав всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування щодо особи запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують встановлених та викладених у судовому рішенні висновків та обставин, якими вони підтверджені.

Керуючись ст.176,177,178,183,405,407,422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 30 червня 2017 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях СВ військової прокуратури сил АТО ОСОБА_6 і до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 27 серпня 2017 року включно, без права внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді