Справа № 127/1-70/98
Провадження № 1-в/127/85/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2017 р.м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,-
До Вінницького міського суду Вінницької області звернулись ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із заявою про зняття арешту майна, а саме, з квартири АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що вироком народного суду Ленінського районну м. Вінниці від 16.01.1998 року (справа №1-70/98) ОСОБА_6 засуджено за ч. ст. 140 ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить на праві власності з відбуванням покарання у виправно-трудовій колонії суворого режиму. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.01.1999 року накладено арешт на майно ОСОБА_6 в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . З вироку народного суду Ленінського районну м. Вінниці від 16.01.1998 року вбачається, на час його проголошення, ОСОБА_6 проживав в квартирі АДРЕСА_1 , тобто в квартирі, в якій ОСОБА_4 проживала з 10.09.1981 року, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання від 20.12.2016 року. Проте, в дійсності ОСОБА_6 проживав в квартирі АДРЕСА_2 , і ніколи не був власником чи співвласником даної квартири, у зв`язку з чим, просили вирішити питання щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_1
В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заяву підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву та матеріали кримінальної справи №1-70/98 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року), суд дійшов наступного висновку.
Так, згідно вироку народного суду Ленінського районну м. Вінниці від 16.01.1998 року (справа №1-70/98) ОСОБА_6 засуджено за ч. ст. 140 ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить на праві власності з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії суворого режиму.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.01.1999 року накладено арешт на майно ОСОБА_6 в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 .
На виконання зазначеної ухвали суду, відомості про встановлення обмеження розпорядження цим майном були внесені до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Згідно анкетних даних ОСОБА_6 , які зазначені у вироку народного суду Ленінського районну м. Вінниці від 16.01.1998 року вбачається, що останній, на час винесення вищевказаного вироку, проживав в АДРЕСА_3 .
Разом з тим, з протоколу допиту обвинуваченого та характеристики даних на ОСОБА_6 від 04.07.1997 року (а.к.с. 60) вбачається, що вірна адреса місця проживання ОСОБА_6 являється АДРЕСА_4 , а не АДРЕСА_5 , як зазначено у вищевказаному вироці.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.09.2016 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рівних долях по 1/2 частки кожній.
З довідки реєстрації місця проживання особи від 30.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 з 10.09.1981 року та 26.04.2004 року відповідно, по теперішній час, зазначене також підтверджується і копіями паспортів останніх щодо місця реєстрації та проживання.
Таким чином, ОСОБА_6 за зазначеною у вироці народного суду Леннінського району м. Вінниці від 16.01.1998 року адресою ( АДРЕСА_3 ) ніколи не проживав, власником квартири не був, а проживав за адресою АДРЕСА_4 .
Відповідно до положень ч. 6 ст. 126 КПК України, (в ред. 1960 року), накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Як вбачається з вищевикладеного, на даний час відпала потреба у арешті квартири АДРЕСА_1 , оскільки гр. ОСОБА_6 за вказаною у вироці народного Ленінського суду м. Вінниці від 16.01.1998 року адресою не проживав та права частки власності на дану квартиру, не мав.
В зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 126 КПК України (в ред. 1960 року), Перехідними та Прикінцевими Положеннями КПК України (в ред. 2012 року),-
Заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна - задовольнити.
Арешт на квартиру АДРЕСА_1 скасувати.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.
Суддя: