Номер справи130/1004/17
1-кп/137/87/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 секретаря судових засідань ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8
по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Торків Тульчинського району, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта 9 класів ЗОШ , не працює, не одружений , в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості,
за ч.3 ст.187 КК України.
В С Т А Н О В И В:
16.02.2017 близько 20.50 год., ОСОБА_6 , приїхавши в смт.Браїлів Жмеринського району до своїх знайомих та проходивши по АДРЕСА_2 , вирішив зайти до ОСОБА_8 , яка проживає у будинку АДРЕСА_3 , аби придбити у неї алкогольний напій . З цією метою, він зайшов через незачинену хвіртку на подвір`я домоволодіння та почав стукати у вікно будинку. Не дочекавшись, щоб ОСОБА_9 відчинила двері, ОСОБА_6 рвонув на себе ручку вхідних дверей, після чого умисно проник до житла. Знаходячись на порозі кімнати, ОСОБА_6 маючи намір, спрямований на незаконне збагачення, відштовхнув ОСОБА_8 руками, внаслідок чого вона впала на підлогу. Після чого ОСОБА_6 , діючі умисно, з корисливих мотивів та із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння , висловив словесну вимогу віддати йому наявні у жінки заощадження, при цьому, стискаючи рукою її за шию та погрожуючи вбити у випадку, якщо вона не послухає його вказівки. Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 кошти у сумі 2400 грн. та з місця вчиненні злочину зник.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав частково. Суду пояснив, що 16.02.2017 він, приїхавши в смт.Браїлів Жмеринського району до своїх знайомих. Ідучи по вул. Суворова, вирішив зайти до ОСОБА_8 , щоб купити у неї алкогольний напій. Зайшов на подвір`я і постукав у вікно. ОСОБА_8 повідомила, що у неї немає алкогогльних напоїв .Однак, він залишався біля її будинку і продовжував стукати у вікно близько 30 хв. Потім, вирішив зайти до будинку , не дочекавшись, щоб ОСОБА_9 відчинила двері, рвонув на себе ручку вхідних дверей, замок зломався і двері відчинились. Так само рвонув двері в коридорі і теж відчинив. В кімнаті побачив ОСОБА_8 , вона,напевно, перечипилась і внаслідок чого впала на підлогу. Він допоміг їй встати і за руку завів до кімнати де вона віддала йому гроші. Ймовірно він висловлював їй якісь погрози, адже вона погодилась віддати гроші, однак, точно не пам`ятає. Після чого, пішов з її будинку. Гроші витратив на власні потреби.
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 16.02.2017 близько 20 год., до її домогосподарства прийшов ОСОБА_10 . Він постукав у вікно і просив дати йому горілки. Вона відмовила, однак він продовжував стукати у вікно і вимагати відчинити двері. Вона вимкнула світло і спостерігала за ним через вікно. Він був одягнутий у капюшон і прикривав одягом обличчя. Однак, вона його знала раніше тому по голосу і манерам поводження впізнала. Пробувши більше пів години біля будинку ОСОБА_11 , не дочекавшись, що вона відчинить двері, рвонув декілька раз на себе ручку вхідних дверей, зламав замок та зайшов у веранду. Потім, так само рвонув двері коридору , вирвав клямку і зайшов у кімнату. Вона, в цей час, стояла неподалік дверей. Знаходячись на порозі кімнати, він штовхнув її руками, внаслідок чого вона впала на підлогу. Після чого ОСОБА_6 , почав вимагати у неї віддати йому наявні гроші. При цьому він, одну руку одягнену в перчатку засунув їй у рота, а іншою притискав зверху. Потім, почав стискати рукою її за шию та погрожуючи вбити у випадку, якщо вона не послухає його вказівки. Вона боячись за життя погодилась віддати гроші. Тоді він допоміг їй піднятись з підлоги , взяв за руку і відвів у кімнату де зберігались гроші. Вона віддала йому 2400 грн. Потім, він посадив її на ліжко і наказав 10 хвилин мовчати і не кликати на допомогу. Через 10 хвилин вона зателефонувала дочці і повідомила про те, що трапилось.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є дочкою потерпілої. 16.02.2017, пізно ввечері їй зателефонувала мати і повідомила, що у її будинок проник грабіжник і забрав гроші. Через декілька хвилин вона з сім`єю прибули до будинку матері. Вони побачили відчинені двері у веранду, коридор та кімнату. Замки були зірвані . Мати сиділа на ліжку у жахливому стані розповідала, що до її будинку проник ОСОБА_10 , він її кинув на землю, душив, погрожував що вб`є, якщо вона не віддасть гроші.
Не зважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_6 у вчиненому доводиться узгодженими та послідовними показаннями потерпілої, свідка, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину із якого встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 , 16.02.2017, зверталась до поліції з приводу вчинення щодо неї розбійного нападу. Протокол огляду місяця події від 16.02.2017 свідчить, що оглядалося домогосподарство потерпілої в АДРЕСА_2 , де в ході огляду було зафіксовано обстановку при якій вчинено напад на ОСОБА_8 зокрема, встановлено, що зламано замок вхідних дверей, зірвано клямку на дверях коридору, виявлено відсутність грошей у місці їх зберігання, зафіксовано усю слідову інформацію. Протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.04.2017року свідчить, що потерпілій ОСОБА_8 чітко пояснила за якими ознаками вона може впізнати особу, яка здійснила на неї напад, потім їй було пред`явленно чотири особи, серед яких вона вказала на ОСОБА_6 , як на особу, що 16.02.2017 здійснив на неї напад та заволодів її грішми. Під час слідчого експерименту , що відображено в протоколі та зафіксовано на відеодиску, ОСОБА_6 спочатку розповів, а потім на місці показав яким чином проник до будинку потерпілої та як заволодів її грішми. Повідомлені ним обставини збігаються із показаннями потерпілої та іншими доказами, за винятком застосування щодо неї насильства.Однак, досудовим слідством щодо ОСОБА_6 застосування насильства не інкримінується. Щодо погрози застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, то даний факт суд визнає доведеним виходячи з обстановки вчиненого, чітких, послідовних показань потерпілої, які узгоджуються із письмовими доказами у справі , а також того, що сам ОСОБА_6 стверджує, що можливо висловлював погрози в бік потерпілої, інакше вона б добровільно не погодилась віддати йому гроші.
Відповідно до Постанови пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 " Про судову практику у справах про злочини проти власності" п. 6 передбачено, що розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Психічне насильство при розбої полягає в погрозі негайно застосувати фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я або втратою працездатності).
Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Напад може бути як відкритим, так і таємним (наприклад, нанесення удару потерпілому з-за спини). За цією ознакою розбій відрізняється, з одного боку, від крадіжки, з іншого - від грабежу.
Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючись в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо вій протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.
У даному випадку, суд вважає цілком доведеним факт нападу ОСОБА_6 на потерпілу ОСОБА_8 про це свідчить те, що обвинуваченим було виламано двоє замкнених дверей . Потерпіла пояснила, що наявність декількох замкнених дверей гарантували їй безпеку. Однак, після того як ОСОБА_6 подолав усі перешкоди і вірвався в кімнату, вона сильно злякалась . Потім, коли він штовхнув її на підлогу і руками в перчатках здушував рот та шию, при цьому висловлював погрозу вбити, якщо вона не віддасть йому гроші, вона сприйняла дану погрозу, як реальну і не мала жодного сумніву у готовності і можливості обвинуваченим здійснити сказане.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, кваліфікуючою ознакою якого є проникнення до житла.
Позиція ЄСПЛ з даного приводу висловлена у справі "Кобець проти України" де зазначено - суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 доведена поза розумним сумнівом. Докази на підтвердження винуватості усі є належними та допустимими. Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не визнає щире каяття, так як він в судовому засіданні не висловлював жаль з приводу вчиненого, критично не ставився до вчиненого та не виявляв готовність нести покарання, а також активне сприяння розкриттю злочину так, як обвинувачений змінює показання, під час участь в процесуальних діях давав показання, які відрізняються від показань даних в судовому засіданні.
Обставиною , що відповідно до ст.67 КК України, обтяжуює покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ураховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, те що злочин вчинено щодо жінки похилого віку, яка проживає одиноко, в нічний період часу особою, якій ці обставини були достовірно відомі, значно підсилює суспільну небезпечність вчиненого. ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості, характеризується позитивно , на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває .
Призначаючи покарання ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст. 72 КК України слід врахувати, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судові витрати по справі та речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять ) років з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту затримання з 14.04.2017 врахувавши строк з 14.04.2017 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності слід залишити утримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок підлягає виконанню з моменту набрання законної сили.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3