Справа № 404/1317/17
Номер провадження 1-кп/404/289/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Компаніївка Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неофіційно працює водієм ПП ОСОБА_7 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 , суд -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 21.01.2017 року близько 15.30 год. перебував біля будинку АДРЕСА_2 . У цей момент у нього виник умисел на протиправне заволодіння чужого майна, належного ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_8 шляхом застосування фізичної сили, не відкриваючи замку дверей, відтіснив їх, тим самим проник в середину квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, де в одній з кімнат на ліжку відпочивала ОСОБА_9 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 перебуваючи у кімнаті квартири, з метою позбавлення волі та припинення опору ОСОБА_9 , наніс їй один удар рукою у праву частину обличчя, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи діяти з єдиним злочинним умислом, шляхом ривка із рук потерпілої відкрито заволодів мобільним телефоном марки «HTC Desire 620G dual sim», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №35 від 23.01.2017 року становить 2800 грн. В подальшому, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2800 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України визнав частково та заперечив нанесення удару потерпілій в праву частину обличчя. Пояснив суду, що до цього з потерпілою зустрічався на протязі 3 років. Стосовно викраденого телефону вказав, що саме він запропонував їй його придбати. Після чого, вона замовила телефон, а він придбав його за 3400 грн. та 300 грн. витратив на налаштування. Після цього в 2016 році зробив потерпілій пропозицію вийти за нього заміж. Потім заручини розірвали, та він в подальшому вирішив забрати собі подарований ним на передодні заручин мобільний телефон. Крім того пояснив, що 21.01.2017 року він разом з товаришем ОСОБА_10 приїхав до міста та вирішив провідати ОСОБА_9 . Того дня двері її квартири були не замкнені, штовхнувши їх останні відкрилися. Пройшовши далі до кімнати побачив потерпілу, яка лежала на ліжку і слухала музику. ОСОБА_9 в той момент запитала його «Чого прийшов?» на що він відповів «Хочу забрати мобільний телефон!». Після чого, він шляхом ривка із рук потерпілої забрав телефон. Потім викинув сім-картки, та покинув приміщення квартири. При цьому був присутнім ОСОБА_10 , який бачив даний інцидент на власні очі, оскільки перебував позаду нього. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції, яким він в подальшому віддав телефон.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, крім показань самого обвинуваченого його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України доводиться зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений з урахуванням думки учасників судового провадження:
показаннями допитаної в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 21.01.2017 року о 15.30 год. перебувала у себе вдома. Втомившись заснула, після чого обернувшись побачила обвинуваченого, який мовчки, щось пробурмотав та наніс удар в обличчя, після чого вирвав у неї з рук належним їй мобільний телефон. В той момент ОСОБА_10 просив її, щоб вона заспокоїлась, оскільки вона почала бити останнього. Додала, що того дня двері її квартири були зачиненні на один оберт та ключів ОСОБА_8 не мав. Викрадений мобільний телефон пізніше повернули працівники поліції. Від нанесеного удару на обличчі тілесних ушкоджень у неї не утворилось згідно висновку експерта.
показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_10 , який показав, що він разом із ОСОБА_8 зібрався відпочити у знайомих в м. Кропивницький. По дорозі обвинувачений сказав, що треба заїхати до його дівчини ОСОБА_11 . Потім обвинувачений зайшов до квартири, двері якої були не зачинені. Потерпіла в той час лежала на ліжку на лівому боці в навушниках і «клацала» в телефоні. Обвинувачений підійшов до потерпілої і висмикнув навушники та забрав телефон, віддавши при цьому сім-карти. Він стояв позаду обвинуваченого біля вхідних дверей, тоді як ОСОБА_8 взяв телефон і вийшов та погано бачив як все це відбувалося. Залишаючи приміщення квартири потерпіла накинулася на нього та била його кулаком по голові. Голосно кричала, щоб вони забиралися з квартири. Після чого, вони змушені були її покинути. До цього з потерпілою неприязних стосунків не мав.
показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_12 , за участю педагога ОСОБА_13 , яка пояснила, що протягом місяця-двох у 2016 році винаймала кімнату разом із потерпілою на початку 2017 року в АДРЕСА_4 . Того дня вони лягли з потерпілою відпочити на своїх ліжках. Ліжка знаходились у кімнаті під стінами навпроти одне одного. Її ліжко було за відкритими дверима кімнати, а потерпілої біля вікна. Вона прокинулась від гуркоту та побачила як обвинувачений схилився над потерпілої та замахнувся на неї рукою, потім забрав мобільний телефон та почав шукати від нього коробку та документи. При цьому потерпіла піднялась з ліжка та почала кричати, щоб обвинувачений повернув телефон. На що останній кинув сім-карти з мобільного телефону та забравши коробку від телефону пішов з квартири разом із другом. В той час, коли обвинувачений шукав мобільний телефон, його друг тримав потерпілу за руки, а потім відпустив, коли пішли з квартири. Після цього потерпіла скаржилась, що в неї червона права щока, тому вона зробила висновок, що обвинувачений вдарив її в обличчя, та викликала працівників міліції.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:
- заявою ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення від 21.01.2017 року, згідно з якою остання просила органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , котрі 21.01.2017 року біля 15.30 год. шляхом пошкодження дверей проникли до квартири АДРЕСА_5 , де із застосування фізичного насильства відносно неї відкрито заволоділи мобільним телефоном «НТС 620G», чим завдали тілесного ушкодження та майнової шкоди на суму 3500 грн.;
- протоколом огляду місця події від 21.01.2017 року із фото таблицею до нього, під час проведення якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення квартиру АДРЕСА_5 ;
- завіреними копіями фіскальних чеків ТОВ «САВ-Дістибьюшн» магазину «Фокстрот» щодо купівлі смартфону «HTC Des», сірого кольору за 3499 грн. та проведення відповідних робіт по налаштуванню апарату за 349 грн.;
- копією замовлення на купівлю товару від 12.09.2016 року (заказ - PickUp), клієнтом якого являється ОСОБА_9 ;
- висновком судово-медичного експерта №77 від 23.01.2017 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_9 при огляді будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран на тілі не виявлено;
- протоколом огляду предмета від 23.01.2017 року мобільного телефону «HTC Desire 620G dual sim», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження;
- висновком товарознавчої експертизи №35 від 23.01.2017 року, згідно з якою вартість викраденого майна на момент скоєння злочину на 21.01.2017 року, з урахуванням зносу, склала 2800 грн.
- переглянутим відео за протоколом проведення слідчого експеременту від 23.01.2017 року із застосуванням відео зйомки за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка на місці показала про обставини та деталі вчиненого відносно неї кримінального правопорушення.
В ході судового розгляду суд відповідно до ст.22 ч.6 КПК України, п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України №2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: були допитані обвинувачений, потерпіла, свідки, досліджені письмові докази, висновки експертиз, надані стороною обвинувачення, при цьому сторона захисту своїм правом надання доказів не скористалась. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Хоча обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив нанесення удару правою рукою у праву частину обличчя потерпілій ОСОБА_9 з метою подолати опір останньої, однак в ході судового розгляду, а так само і протягом досудового слідства потерпіла наполягла на вказаному, що підтверджується переглянутим відео проведеного слідчого експерименту від 23.01.2017 року за її участю, та її покази в цій частині частково підтверджуються показами свідка ОСОБА_12 . При цьому суд враховує також і висновок судово-медичного експерта №77 від 23.01.2017 року, згідно якого тілесних ушкоджень на тілі потерпілої виявлено не було, однак завдання тілесних ушкоджень не ставиться у провину обвинуваченому, а лише нанесення удару, крім того суд враховує наявність між обвинуваченим та потерпілою неприязних стосунків, які виникли у зв`язку з розірванням заручин.
Крім того до зауважень сторони захисту щодо впливу потерпілої ОСОБА_9 на свідка ОСОБА_12 з метою дати покази на її користь суд оцінює критично, так як після вчинення злочину свідок припинила проживати із потерпілою та має інше постійне проживання, із потерпілою підтримує дружні стосунки, з обвинуваченим свідок знайома раніше не була, не приязних стосунків з ним не мала та не має.
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені докази у їх сукупності, суд в межах пред`явленого обвинувачення вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, а тому кваліфікує його дії за ст.186 ч.3 КК України.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_8 скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на обліку в лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, осудний, раніше не судимий, викрадений мобільний телефон повернув потерпілій.
Обставини, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особу, враховуючи, що він раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, розкаявся у вчиненому, зваживши думку потерпілої щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.186 ч.3 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Підстав для покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, визначених ст.76 ч.2 КК України судом не вбачається, а стороною обвинувачення не наведено.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся. Процесуальні витрати по провадженню відсутні, а долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, і призначити йому покарання за ст.186 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотирьох) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на апеляційний період залишити без змін.
Речові докази: мобільний телефон «HTC Desire 620G dual sim», переданий ОСОБА_9 - залишити потерпілій ОСОБА_9 як власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1