УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/446/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2017 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави згідно з вимогами п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.
В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, думку підозрюваного ОСОБА_7 , котрий заперечив проти задоволення апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_8 , котрий підтримав позицію свого підзахисного, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2017 року близько 18-00 години ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , побачив раніше невідомого йому чоловіка, у якого в правій руць знаходилась чоловіча барсетка коричневого кольору.
В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите викрадення вищевказаної барсетки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 переслідуючи корисливий мотив, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до ОСОБА_10 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліве плече. Від даного удару потерпілий ОСОБА_10 впав на землю та прикрив рукою обличчя, при цьому утримуючи в правій руці барсетку.
Після цього, ОСОБА_7 , подолавши у такий спосіб волю потерпілого до опору вирвав з руки ОСОБА_10 барсетку коричневого кольору у якій знаходилось наступне майно:
-Мобільний телефон марки «Моторола» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ : НОМЕР_2 вартістю 3 454 грн;
-Гаманець шкіряний коричневого кольору, в якому знаходилась банківська карта «Ощадбанку» номер НОМЕР_3 на якій були грошові кошти в сумі 2 546 грн.;
-Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_11 ;
Після цього ОСОБА_7 , утримуючи вищевказане майно, з місця вчиненого злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 відкрито заволодів майном ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на загальну суму 24 000 гривень.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вище вимоги закону суддею місцевого суду не було дотримано.
14.01.2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
14.01.2017 року слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області за погодженням з прокурором ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у скоєнні вищевказаного злочину.
Під час розгляду клопотання слідчого судом І інстанції не було досліджено всіх обставин справи, а саме, що останній не має місця роботи та навчання, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів.
Крім того, слідчий суддя встановивши наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, сама ж спростовує цю обставину, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є висока ймовірність неналежної поведінки підозрюваного, яка прогнозується виходячи з його попереднього життєвого досвіду.
Про наявність ризику того, що ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, вказує його попередні судимості за вчинення аналогічних правопорушень, яким слідчим суддею безпідставно не надано оцінку.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що санкцією за вчинене кримінальне правопорушення встановлено виключно позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Саме тяжкість майбутнього невідворотного покарання за інкримінований підозрюваному злочин може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та суду. З таким твердженням прокурора погоджується і апеляційний суд Житомирської області.
Застосування запобіжного заходу має на меті створення сприятливих умов для оптимального процесу доказування і забезпечення виконання завдань кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2017 року скасуванню.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 422 КПК України,
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2017 оку щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів.
Початок строку перебування під вартою ОСОБА_7 відраховувати з часу приведення ухвали суду до виконання.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: