1-кп/381/247/16
381/3442/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, який є батьком трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15 квітня 2013 року Фастівським міськрайонним судом за ст. 186 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення золі з іспитовим строком 1 рік; 28 листопада 2013 року Фастівським міськрайонним судом за ст. 190 ч.2, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 02.03.2015 згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області умовно-достроково на 11 місяців 8 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 повторно вчинив грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за наступних обставин.
Так, 06 грудня 2015 року близько о 04 годині, будучи особою, в якої судимість за вчинення злочину у сфері майнових відносин не знята та не погашена у встановленому законом порядку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення шляхом відкритого викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, став вимагати у наглядно йому знайомого ОСОБА_6 грошові кошти, а коли останній відмовився надати йому ( ОСОБА_5 ) гроші, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою пригнічення волі потерпілого до опору та полегшення доведення свого злочинного умислу до кінця, з застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_6 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому оці, що виник від дії тупого предмета і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, відразу після чого, діючи умисно, повторно відкрито для потерпілого ОСОБА_6 проти волі останнього заволодів належним йому майном, а саме своїми умисними активними фізичними діями вирвав з кишені штанів руку ОСОБА_6 , в якій останній тримав гроші та силоміць своєю рукою розігнув пальці руки ОСОБА_6 , які були згорнуті в кулак, заволодівши, таким чином майном, що належало потерпілому ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами у сумі 1500 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зник, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Тому суд вважає ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
Допитаний в судову засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину заперечив та пояснив, що якогось дня взимку 2015 троку точного дня він не пам`ятає, зустрівся з своїми друзями в нічному клубі «Гопак», того вечора в клубі з`явився потерпілий ОСОБА_6 який поводився неадекватно, намагався обніматись. Потерпілий пригостив його пивом. Обвинувачений зазначив, що був у клубі разом з потерпілим, щоб його через неадекватну поведінку не побили. Коли вони разом з потерпілим вийшли з клубу, то він пішов в сторону вул.. Куйбишева, а потерпілий в сторону магазину «Фокстрот». Грошей у потерпілого не забирав, потерпілого не бив. Потерпілий його оговорив, через те, що між ним та потерпілим існують триваючі конфліктні відносини. Зазначив, що покази, які він давав при проведенні слідчого експеримента, дані ним виключно під впливом обіцянок слідчої ОСОБА_9 про те., що у разі дачі ним зізнавальних показів, вона зробить усе можливе, щоб відносно нього було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, що для нього, як особи умовно-достроково звільненої від відбуття покарання було дуже істотним, також посилався на бажання бути разом з дітьми.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину його вина за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 05 грудня 2015 року близько 23 год. пішов відпочивати до нічного клубу «Гопак», що в м. Фастові. Із собою взяв 2000 грн готівкою. В клубі зустрів наглядно знайомого ОСОБА_5 , як відмітив потерпілий до того часу більше знав його брата. Коли зустрілись, обійнялись, він запропонував ОСОБА_5 пригостити останнього, на що той погодився. Вони сиділи разом за столом та відпочивали, вживали спиртне. Потім потерпілий розрахувався за замовлення, сплативши 500 грн, у нього залишилось 1500 грн, які він поклав до правого карману джинсів. При цьому, як відмітив потерпілий, ОСОБА_5 бачив, як він розраховувався. Коли вийшли з клубу було близько 04 години ранку, пішли разом з ОСОБА_5 в напрямку магазину «Фокстрот» по вул.. Інтернаціональній. Коли йшли, то ОСОБА_5 , як відмітив потерпілий, висунув йому вимогу віддати 300 грн за те, що в нічному клубі його ніхто не чіпав, а ОСОБА_5 в клубі був йому за охоронця. На що потерпілий обурився, чому він має віддавати йому гроші. Обвинувачений відповів, що в нього немає грошей. Потім обвинувачений потягнув його в двір будинку по вул.. Інтернаціональній, як він висловився «сходити в туалет». Потерпілий пішов з ним 10-15м, йшли мовчки, тоді зайшли за кущ і обвинувачений вдарив потерпілого правою рукою в ліву частину обличчя, від чого той впав. Тоді обвинувачений мовчки почав «шарити» по карманах, спочатку правий, де телефон, однак телефон не забрав, а потім в лівий, де потерпілий тримав руку, затиснувши в кулак гроші. Обвинувачений пригрозив потерпілому словами «Діставай руку з карману, бо я тебе зараз кончу». Тоді обвинувачений силою витягнув руку потерпілого з карману, розтиснув кулак та забрав гроші і відійшов, нічого не сказавши. Потерпілий при цьому питав його навіщо він це робить, він же ж його пригощав. Коли обвинувачений відійшов та почав перераховувати гроші, потерпіли підвівся та пішов геть. Потерпілий також пояснив, що звернувся в лікарню зранку того ж дня, зняв побої та написав заяву в поліцію. При зверненні до поліції та лікарні вказав на вчинення щодо нього злочину невідомою особою, оскільки, знав тоді ОСОБА_5 лише наглядно, а прізвища його не знав, знав його дружину, але по дівочому прізвищу. Потім через соцмережі в інтернеті через сторінку дружини обвинуваченого, яка записана у нього в друзях, побачив фото обвинуваченого та показав його в поліції. Тоді дізнався, що наглядно знайома йому особа, що заволоділа його коштами, це ОСОБА_5 . Потерпілий повідомив, що будь-яких зобов`язань фінансового характеру між ним та ОСОБА_5 не було. Конфліктів, які би давали привід оговорювати ОСОБА_5 між ними не було.
Потерпілий зазначив, що хоча і був в стані алкогольного сп`яніння, однак все добре усвідомлював та пам`ятав. Крім того, потерпілий повідомив, що через 1-2 місяці після події зустрів ОСОБА_5 на вокзалі і той почав йому погрожувати за те, що він звернувся в міліцію, вимагав забрати заяву. Потерпілий просив, щоб обвинувачений повернув викрадені 1500 грн та 2500 грн, які він втратив через неможливість працювати, оскільки працює кур`єром і протягом 2 тижнів після події лікувався, на що ОСОБА_5 погодився, однак не дзвонив, кошти не повернув, на даний час збитки не відшкодував.
Із досліджених в судовому засіданні заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2015, протоколу огляду місця події від 11.12.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що 06 грудня 2015 року близько 04 год в дворі будинку по АДРЕСА_2 , напроти магазину «Фоктрот» ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 ( а.с.59, 60-65 ).
Згідно довідки Фастівської ЦРЛ о 04 год 45 хв 06 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до приймального відділення, у нього встановлено діагноз підшкірна гематома обох очей (а.с.66): згідно висновку експерта № 181 від 11.12.2015 року у ОСОБА_6 виявлено синець на лівому оці, що виник від дії тупого предмета, можливо в строк і при обставинах вказаних у постанові, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Показання потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо обставин вчинення щодо нього злочину повністю співпадають з його свідченнями, наданими при проведення слідчого експерименту з його участю від 14.07.2016 року, який був досліджений судом (а.с. 68-72) та співпадають із показаннями ОСОБА_5 , наданими ним при проведенні слідчого експерименту з його участю 25.08.2016 року (а.с.73-75)..
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 слідча, яка проводила досудове розслідування по кримінальному провадженню, повідомила, що буд-яких обіцянок ОСОБА_5 з її боку з метою отримання від нього зізнавальних показів небуло. Вона лише роз`яснила, що має намір звернутись до слідчого судді з клопотанням про обрання йому в рамках кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до якого додає документи про наявність у ОСОБА_5 малолітніх дітей, однак рішення про обрання йому тримання під вартою чи більш м`якого запобіжного заходу, як то домашній арешт, приймає виключно слідчий суддя..
Детальним аналізом всіх показань потерпілого ОСОБА_6 , даними ним під присягою, після попередження судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, встановлено, що вони є логічними та послідовними, такими що узгоджуються з фактичними даними зафіксованими як протоколом огляду місця події від 11.12.2015 року (з фактичного боку), так і з протоколами слідчих експериментів як участю потерпілого, так і участю обвинуваченого, а тому суд також визнає всі його показання, а також ці протоколи належними і допустимими доказами сторони обвинувачення.
Оцінюючи у сукупності показання обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисну версію про те, що грошовими коштами потерпілого він заволодівав, і що потерпілий через тривалі неприязні стосунки оговорює його, а також показання щодо цього потерпілого та свідка, в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження в аспекті перевірки доводів ОСОБА_5 про непричетність до вчинення злочину щодо ОСОБА_6 , суд констатує, що ці його показання суд оцінює критично, як спробу ОСОБА_5 ухилитися від відповідальності виходячи із наступного.
Так при проведенні слідчого експерименту обвинувачений жодним чином не зазначав на наявність неприязних стосунків із потерпілим, навпаки, зазначив, що погодився на пропозицію потерпілого пригостити його та прийняв її. Аналогічні свідчення з цього приводу дав і в судовому засіданні, тому суд критично оцінює свідчення обвинуваченого, про їх із потерпілим тривалі конфліктні відносини, так як не є переконливим можливість прийняття пригощання ОСОБА_5 від потерпілого, з яким обвинувачений давно конфліктує, а також їх спілкування протягом вечора.
Суд також зазначає, що стороною обвинувачення стверджувалось про те, що ОСОБА_5 реалізуючи свій намір на грабіж, вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, став вимагати у наглядно знайомого йому ОСОБА_6 , крім грошових коштів ще і мобільний телефон, однак дана обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду та підлягає виключенню із обвинувачення.
Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину за 2 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом достатньо переконливими, чіткими, неспростовними і узгодженими між собою доказів.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, вчинив один епізод грабежу у період умовно-дострокового звільнення, офіційно не працює, по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.84), на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (а.с. 85-87).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у наближеному до мінімального розмірі, встановленому санкцією ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 КК України частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 року. На думку суду саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому підстав для застосування ст.. 69 та 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_5 та призначене судом покарання, раніше обраний щодо нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 377 КПК України, належить залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до призначеного покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 року та визначити остаточно ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дня затримання 25.08.2016 року і до дня набрання даним вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін та утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Речові докази: 2 СD-диски із відеозаписами слідчих експериментів 14.07.2016 року та 25.08.2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_10