В И Р О К
іменем України
Справа №377/790/16-к
Провадження №1-кп/377/53/16
16 грудня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Киштим, Росія, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07.10.1997 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією 1/2 частини майна, 11.09.2002 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 20.03.2003 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 07.10.2009 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 26.11.2013 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, -
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
06 жовтня 2016 року, близько 13 години, ОСОБА_4 прийшов до будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 , та достовірно знаючи, що власників вказаного будинку вдома немає, вирішив проникнути до вказаного будинку та вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом відкриття за допомогою викрутки віконного отвору веранди, проник в середину будинку, де почав шукати майно, яке можна викрасти.
Відповідальність ОСОБА_4 за цей злочин передбачена ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
08 жовтня 2016 року, близько 15 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , зайшов до кімнати, в якій мешкає його мати ОСОБА_7 та в якій знаходяться її речі, побачив телевізор Toshiba 40PB10 (01K1), діагональ 23 дюйми, вартістю 6920 гривень, який належить останній, та в нього виник умисел на викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав телевізор Toshiba 40PB10 (01K1), діагональ 23 дюйми, вартістю 6920 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на зазначену суму. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Відповідальність ОСОБА_4 за цей злочин передбачена ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно. Обвинувачений ОСОБА_5 збув майно, завідомо одержане злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації(відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, за наступних обставин.
06 жовтня 2016 року, близько 13 години, ОСОБА_4 прийшов до будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 , та достовірно знаючи, що власників вказаного будинку вдома немає, вирішив проникнути до вказаного будинку та вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом відкриття за допомогою викрутки віконного отвору веранди, проник в середину будинку, де почав шукати майно, яке можна викрасти.
В той же день, близько 17 години, ОСОБА_5 , якому від ОСОБА_4 було відомо про вчинення ним крадіжки телевізора Samsung LED HD та ноутбуку Asus K75D з будинку ОСОБА_6 , на його пропозицію вступив в змову з останнім про збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 06 жовтня 2016 року о 17 годині 20 хвилин, зайшов з викраденим ОСОБА_4 ноутбуком Asus K75D до салону з ремонту побутової техніки (мобільні телефони та планшети), який розташований на ринку м. Славутич Київської області, та продав його, тобто збув завідомо здобуте злочинним шляхом майно.
Відповідальність ОСОБА_5 за цей злочин передбачена ст. 198 КК України за ознаками збуту майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що 05 жовтня 2016 року, прогулюючись містом ОСОБА_8 , зайшов до будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_6 , для того, щоб випити води. Двері відкрив її чоловік. В ході розмови з останнім йому стало відомо, що дружина ОСОБА_6 знаходиться в лікарні, а він наступного дня їде у відрядження. 06 жовтня 2016 року, близько 11 години, перебуваючи вдома, він вирішив викрасти з будинку ОСОБА_6 будь-яке майно, скориставшись відсутністю власників. Взявши із собою викрутку, о 13 годині пішов до вказаного будинку. Підійшовши до будинку за допомогою викрутки відкрив одне з вікон веранди, через яке заліз до будинку та зайшовши у залу, розташовану на першому поверсі, побачив телевізор і ноутбук, які вирішив викрасти. Взявши телевізор та ноутбук він спочатку підніс їх до вікна, виліз сам, а потім дістав речі. Після цього зателефонував ОСОБА_9 та запропонував йому продати викрадені ним речі, на що ОСОБА_10 погодився. Ноутбук ОСОБА_10 продав в магазині «Мобіком». Пізніше він поїхав до м.Чернігова, де на центральному ринку продав телевізор невідомому чоловікові за 3000 гривень. Чи їздив з ним ОСОБА_10 до м.Чернігова, він не пам`ятає. 08 жовтня 2016 року, знаходячись вдома, побачив телевізор Toshiba, котрий належав його матері та знаходився на столі в її кімнаті. Він вирішив його викрасти та в подальшому продати. Взявши телевізор, він повіз його до м. Чернігова, де продав незнайомому чоловіку за 3000 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю і показав, що 06 жовтня 2016 року, в обідній час, йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що він знаходиться в Київському кварталі та просив його прийти до нього. Підійшовши до котеджу № 47, він побачив ОСОБА_12 , який показав йому телевізор і ноутбук. ОСОБА_11 сказав, що вказані речі він викрав з будинку АДРЕСА_5 та запропонував допомогти їх продати. Погодившись на його пропозицію, він продав в магазині «Мобіком» м.Славутича викрадений ОСОБА_13 ноутбук за 200 гривень. Після цього вони поїхали електропотягом до м. Чернігова, де на центральному ринку продали телевізор за 3000 гривень раніше невідомому чоловіку. Отримані гроші за продаж викрадених речей вони витратили разом на свої потреби.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особи обвинувачених, оскільки обставини кримінального провадження ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в яких він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України, та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.
Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , в яких він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу кожного обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, повторно, неодноразово судимий, має непогашену судимість за вчинення аналогічних злочинів, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується формально позитивно, постійного місця роботи немає, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України».
Беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, відбував покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив, і знову вчинив аналогічні злочини, не працює, суд вважає неможливим призначення менш суворого ніж позбавлення волі покарання з числа передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та з числа, передбачених ч.3 ст.185 КК України, альтернативних видів покарань.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він вчинив злочин середньої тяжкості, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується формально позитивно, постійного місця роботи немає, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України».
Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має постійного місця роботи, суд вважає неможливим призначення менш суворого ніж позбавлення волі покарання з числа передбачених ст. 198 КК України альтернативних видів покарань.
Разом з тим, беручи до уваги обставини злочину, ступінь тяжкості злочину, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується позитивно, вважається згідно ст. 89 КК України раніше не судимим, думку потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу, а саме обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст.76 КК України, які суд вважає необхідними і достатніми для його виправлення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Документально підтверджених судових витрат немає.
Речові докази за правилами ст. 100 КПК України : ноутбук Asus K75D, діагональ 17,3 дюйми, який на підставі постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.11.2016 року переданий на зберігання власнику - потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити потерпілій. Посібник користувача «рідкокристалічний кольоровий телевізор «Toshiba», який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.11.2016 року переданий на зберігання власнику - потерпілій ОСОБА_7 , необхідно залишити потерпілій. Магнітний носій DVD-R диск з відеозаписом збуту викраденого майна ОСОБА_5 , відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.11.2016 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Беручи до уваги, що до набрання вироком законної сили зберігаються ризики, передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик переховуватися від суду та ризик вчинення ОСОБА_4 інших злочинів, для запобігання яких до обвинуваченого ОСОБА_4 було ухвалою суду від 07 грудня 2016 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то застосований запобіжний захід ОСОБА_4 необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.
Беручи до уваги припинення ризику, передбаченого п.5 ст. 177 КПК України, для запобігання якого обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то його необхідно скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України - позбавлення волі строком на два роки;
-за ч.3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на три роки;
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на три роки.
Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 грудня 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 07 грудня 2016 року по 16 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 20 днів.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.
Речові докази: ноутбук Asus K75D, діагональ 17,3 дюйми залишити власнику потерпілій ОСОБА_6 , посібник користувача «рідкокристалічний кольоровий телевізор «Toshiba» залишити власнику - потерпілій ОСОБА_7 , магнітний носій DVD-R диск з відеозаписом збуту викраденого майна ОСОБА_5 залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1