Справа № 610/2094/17
Провадження № 1-в/610/323/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарської комісії ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Приморського краю, Михайлівського райоу, с. Григорівка, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

20.03.1999 року Охтирським міським судом Сумської області за ч.3 ст.140, ст.ст.44, 46-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

23.03.2000 року Охтирським міським судом Сумської областів за ч.3ст. 81 , ч.2 ст.140, ст.ст. 42, 44, 46-1, КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

12.12.2000 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.3 ст. 81, ст.44, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Звільненого 08.08.2001 року на підставі п. «А» ст.2 ЗаконуУкраїни «Про амністію» від 05.07.2001 року;

25.01.2002 року Охтирським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі. Звільненого 30.09.2004 року за відбуттям строку покарання;

17.11.2005 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.1ст.122, ч.1 ст.296 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 2 років позбавлення волі. Звільненого 03.08.2007 року за відбуттям строку покарання;

01.02.2008 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 4 років 06 місяців позбавлення волі. Звільненого 27.02.2012 року за відбуттям строку покарання;

19.04.2012 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.361 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до штрафу у розмірі 510 грн;

22.11.2012 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185 ч, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого у листопаді 2015 року за відбуттям строку покарання.

31.08.2016 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 01.12.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 31.08.2016 року по 01.12.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 31.08.2016 року, кінець строку: 31.05.2019 року,

відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№17) -спеціалізована туберкульозна лікарня»,

про звільнення від відбування покарання за хворобою,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про звільнення від відбування покарання за хворобою, посилаючись на те, що в подальшому він не може утримуватися в умовах колонії за станом здоров`я.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлені ним вимоги та просив задовольнити заяву.

Адміністрація Державної установи «Покровська виправна колонія (№17) - спеціалізована туберкульозна лікарня» надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника установи. Суду надано особову справу на засудженого, характеристику та медичний висновок лікарсько-консультативної комісії.

Представник лікарської комісії пояснив суду, що діагноз засудженого підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, однак стан засудженого стабільний.

Прокурор просив відмовити в задоволенні заяви, вважаючи заяву необгрунтованою та безпідставною.

Вислухавши думку прокурора, представника лікарської комісії та засудженого, вивчивши матеріали особової справи засудженого, його характеристику, висновок лікарсько-консультативної комісії, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви засудженого, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ст.84 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Вироком Охтирського міськрайонного суда Сумської області від 31.08.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 07.03.2017 року ОСОБА_5 прибув до спеціалізованої туберкульозної лікарні при Покровській виправній колонії (№17).

Як вбачається із характеристики від 04.08.2017 року, засуджений ОСОБА_5 за час лікування та відбування покарання в установі характеризується негативно, має 1 стягнення, заохочень немає. Він не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи, предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Адміністрація установи прийшла до висновку, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не стає на шлях виправлення.

За висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 17.08.2017 року, засудженому встановлено діагноз: «ВІЛ-інфекція. IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4

На даний час діагноз хворого (ВІЛ-інфекція. IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4

Однак на теперішній час захворювання не набуло характеру прогресування. Курс протитуберкульозного лікування у ОСОБА_5 закінчується у вересні 2017 року, після чого він буде направлений до колонії відповідного рівня безпеки.

Крім того, враховуючи те, що засуджений не стає на шлях виправлення, про що свідчить надана суду характеристика на засудженого, стан його здоров`я стабільний, на даний час захворювання не набуло характеру прогресування, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні його заяви про звільнення від покарання за хворобою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області.

Суддя: