Провадження № 1-кп/520/299/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Одесі в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003983 від 14 вересня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вечміадін, Вірменія, громадянства не має, єзіт, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, не зареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- Чугуївським міським судом Харківської області за ст.94 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі; звільнився 29 вересня 2014 року;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
14 вересня 2016 року приблизно о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 6 по вулиці Краснова в місті Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривку з шиї ОСОБА_6 відкрито викрав золотий ланцюжок із золотим хрестиком загальною вартістю з урахуванням зносу 19 000 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 , та з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, однак безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення останній був затриманий очевидцями події біля будинку № 8 по вулиці Краснова в місті Одесі, після чого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено фрагмент раніше викраденого золотого ланцюжка.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що у вересні 2016 року, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 21 годині він побачив як з маршрутки на вулиці Краснова вийшла жінка. Він пішов слід за нею, так як переплутав жінку з іншою. Коли він наздогнав жінку то зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Потерпіла стала кричати. Затримали його неподалік від місця події що сталась. Він розуміє, що так робити не можна, хоче відшкодувати потерпілій збитки та просить у останньої вибачення.

Показами потерпілої ОСОБА_6 доведено, що 14 вересня 2016 року о 21 годині вона вийшла з маршрутки на вулиці Краснова та почала переходити дорогу. На вулиці було темно. В цей час вона відчула як з її шиї зірвали ланцюжок та закричала. Невідомий їй чоловік побіг в сторону парка, однак працівники автостоянки його затримали неподалік банку «Південний». Їй повернуто лише фрагмент ланцюжка, який залишився в руці ОСОБА_3 , хрестик та іншу частину ланцюжка не знайшли.

Також, потерпіла обґрунтовуючи свої позовні вимоги, пояснила, що матеріальну шкоду їй завдано у зв`язку із втратою майна на суму 19 000,00 гривень. Моральну шкоду вона оцінює в 20 000,00 гривень у зв`язку із тим, що вона нещодавно поховала маму, витратилась на поховання, ходить до суду і не має можливості заробляти гроші, а при таких цінах вона не купить аналогічні ланцюжок та хрестик. Також, моральна шкода полягає у тому, що їй було подряпано шию, та вона багато коштів повинна сплатити адвокату. Крім цього, потерпіла просила стягнути понесені нею процесуальні витрати на оплату послуг адвоката.

Крім того, вина обвинувачуваного ОСОБА_3 доведена документальними матеріалами кримінального провадження.

Так, постановою слідчого від 15.09.2016 року речовим доказом визнано фрагмент золотого ланцюжка, власником якого є потерпіла ОСОБА_6 , та який було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 в ході складання протоколу затримання біля будинку АДРЕСА_2 безпосередньо після вчинення останнім кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 15.09.2016 року речовим доказом визнано розкладний ніж, який було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 в ході складання протоколу затримання біля будинку АДРЕСА_2 безпосередньо після вчинення останнім кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого суді від 20 вересня 2016 року накладено арешт на вилучені під час затримання ОСОБА_3 та в ході огляду міста події 14.09.2016 року: фрагмент ланцюжка з металу жовтого кольору та розкладний ніж у чохлі чорного кольору.

Висновком експерта № 2801 від 13 жовтня 2016 року доведено, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_6 у виді садни шиї утворилося за механізмом тертя, ковзання тупого, твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею по шкірі, яким міг бути ніготь. Дане тілесне ушкодження могло бути спричинено 14.09.2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Звітом про незалежну оцінку вартості рухомого майна, зробленим на підставі постанови про визначення ринкової вартості від 21.09.2016 року, встановлено вартість золотого ланцюжка 585 проби, довжиною 52 см., вагою 14,46 гр. - 14 890,00 гривень; золотого хрестика 585 проби, вагою 4,01 гр. - 4 110,00 гривень.

Судом також було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше судимий, але за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), та обвинувачуваний дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що покарання обвинуваченому, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень,слід призначити у виді позбавлення волі.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в сумі 19 000 гривень 00 копійок завданих кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 19 000 гривень 00 копійок, суд вважає, що він підлягає повному задоволенню та стягненню з ОСОБА_3 , у зв`язку із визнанням відповідачем позову, та прийняттям судом такого визнання, відповідно до положень ст.174 ЦПК України.

Також, потерпілою заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 гривень, посилаючись на те, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 їй було завдано моральну шкоду, передбачену п.п.2, 3 ч.2 ст.23 ЦК України.

Відповідно до п.2, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілій, суд враховує характер кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілої, відсутність фізичних страждань, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 1 000 гривень.

Крім того, потерпілою заявлено позовну вимогу про відшкодування понесених нею процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника, який надавав їй правову допомогу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, суд зазначає, що потерпілою документально підтверджено витрати на правову допомогу, та такі витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.186 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 14 вересня 2016 року.

На підставі абз.1 ч.5 ст.72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 , з 14 вересня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити в силі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 20 вересня 2016 року на вилучені в ході затримання ОСОБА_3 та в ході огляду міста події 14.09.2016 року: фрагмент ланцюжка з металу жовтого кольору та розкладний ніж у чохлі чорного кольору.

Речовий доказ фрагмент золотого ланцюжка, переданий під розписку потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити законному власнику ОСОБА_6 .

Речовий доказ розкладний ніж у чохлі чорного кольору, переданий на зберігання до камери зберігання Київського ВП, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування, завданих матеріальних збитків 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правову допомогу в сумі 9 783 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 00 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1