Справа № 439/131/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/577/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ОСББ «Богуна» прибиральником, раніше неодноразово судимого, останній раз: 25 вересня 2014 року Бродівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України на три роки вісім місяців позбавлення волі; умовно-достроково звільненого з місць позбавлення волі за ухвалою Дрогобицького міського суду Львівської області від 01 вересня 2016 року з невідбутим строком один рік один місяць сім днів,
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі,
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задоволено часткового. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 2 772 грн. шкоди, заподіяної злочином.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 351 грн. 84 коп. процесуальних витрат за залучення експертів Львівського НДЕКЦ для проведення судової товарознавчої експертизи.

Згідно вироку суду, 12 листопада 2016 року близько 01:00 год., ОСОБА_7 , керуючись корисливими спонуканнями, з метою наживи та особистого збагачення, шляхом зламу двох навісних замків вхідних воріт, проник у приміщення автомобільного гаража, що знаходиться неподалік багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_10 шліфувальну машину марки «DWT» моделі «WS08-125», середньою ринковою ціною 800 грн., електроперфоратор торгової марки «Дніпро-М», моделі ПЕ- 2698П, потужністю 980 ВТ, середньою ринковою ціною 1200,00 грн., електродриль марки «Воsch» моделі «PSB650RE» потужністю 650 ВТ, середньою ринковою ціною 700 грн., 8 штук відрізних кругів до шліфувальної машини торгової марки «Атаман» діаметром 125 мм вартістю 9 грн. за штуку, загальною сумою 72 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 2 772 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю і щиросердно розкаявся, сприяв слідству в розслідуванні та розкритті даного злочину, однак суд цього належно не врахував.

Наголошує, що не оскаржує кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України.

Звертає увагу на те, що сім`я обвинуваченого перебуває в скрутному матеріальному становищі, а ОСОБА_7 хоча офіційно не працевлаштований, але працює на тимчасових роботах по найму та піклується про свою хвору матір.

Вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, судом несправедливо, незаконно та належним чином не були враховані обставини, що пом`якшують покарання, а також не враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання і те, що сума викраденого 2 772 грн. для потерпілого є незначною і цим злочином не спричинено йому істотної, реальної шкоди матеріального характеру; що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює на тимчасових та сезонних роботах, а тому відносно обвинуваченого несправедливо не застосовано положення ст. 75 КК України і не звільнено його від відбування покарання з випробуванням.

Акцентує, що призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді трьох років двох місяців реального позбавлення волі невідповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, оскільки за своїм розміром, вирок є несправедливим з точки зору суворості.

Зазначає, що висновки суду про те, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише шляхом ізоляції від суспільства не відповідають дійсності і є помилковими, а реальне позбавлення волі поставить в надзвичайно скрутне матеріальне становище всю його малозабезпечену сім`ю та позбавить її засобів до існування.

Просить вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити у бік пом`якшення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 покликається на те, що погоджується з кваліфікацією його дій за ч.3 ст. 185 КК України, свою вину визнає повністю і щиросердно розкаюється, сприяв слідству в розслідуванні та розкритті даного злочину, однак суд цього належно не врахував.

Зазначає, що позитивно характеризується за місцем проживання та важко хворіє, працює на тимчасових роботах по найму, піклується про хвору матір, а його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Вважає, що судом при призначенні йому покарання належним чином не враховано обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а висновки суду про можливість його виправлення лише шляхом ізоляції від суспільства є помилковими.

Акцентує, що призначене судом покарання не відповідає його особі, тяжкості злочину та за своїм видом і розміром є явно несправедливим через надмірну суворість.

Просить вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року змінити у бік пом`якшення.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про заперечення апеляційних скарг та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.

Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликаються захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 у своїх апеляційних скаргах, місцевим судом теж враховані.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом І інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст. 65, 71, 72 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, і не вбачає підстав для зміни вироку суду.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4