ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/3383/17

17.05.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження №0000021 від 18 лютого 2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця призваного під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займав посаду інспектора прикордонної служби 2-ї категорії - снайпера 3-го відділення інспекторів прикордонної служби 1-ї прикордонної застави по оперативно-бойовій прикордонній комендатурі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», на теперішній час працюючого у Дніпропетровському центрі механізації колійних робіт м. Верхівцеве, де займає посаду сторожа- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

встановив:
Відповідно до ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року громадянина ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, 18 березня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 № 123-ос від 20 березня 2015 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу зазначеного прикордонного загону.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 № 153-ос від 03 квітня 2015 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2-ї категорії - снайпера 3-го відділення інспекторів прикордонної служби 1-ї прикордонної застави по оперативно- бойовій прикордонній комендатурі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №5 51-XIV (далі Статутів), ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Солдат ОСОБА_4 , будучи придатним для проходження військової служби, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння в умовах особливого періоду та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 07 серпня 2015 року вирішив не з`явитися вчасно на службу без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з метою тимчасово ухилитися від військової служби.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, солдат ОСОБА_4 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, 07 серпня 2015 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував не з`являтися на службу до 13 січня 2016 року.

13 січня 2016 року солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та того ж дня приступив до виконання своїх службових обов`язків, чим припинив вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 № 321-ос від 20 квітня 2016 року солдат ОСОБА_4 виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, звільнений з військової служби у запас.

Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу солдат ОСОБА_4 органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до прикордонного загону не мав.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю, пояснив, що ухилявся від військової служби з 07.08.2016р. по 13.01.2017р. Пояснив, що не з`являвся на службу, оскільки проходив амублаторне лікування в ШВД, в скоєному розкаюється.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, його показання послідовні, логічні і не викликають у суду сумнівів в правильності розуміння ним обвинувачення і всіх обставин справи, добровільності та щирості його позиції, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

При обранні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченго, що характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують відповідальність - визнання своєї вини і щиросердне каяття, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, не пов`язане з позбавленням волі.

Керуючись ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Визнати винуватим ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні по ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без дозволу вказаного органу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1