Справа № 742/1515/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/441/2017
Категорія - ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 березня 2016 року за № 0000496 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 січня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки Чернігівської області, громадянин України, українець, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню дитину, працює оператором з видобутку нафти та газу ЦВНГ №1 ПАТ «Укрнафта», з базовою вищою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , -

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі чотириста п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7055 (сім тисяч п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2907 грн. 07 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній домашній арешт.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що у невстановлений час, з невстановленого джерела, ОСОБА_8 умисно, незаконно придбав полімерну пляшечку, в якій знаходилась невідома рідина коричневого кольору та полімерний медичний шприц, в якому знаходилась невідома рідина світло-жовтого кольору, які сприймаючи як особливо небезпечні наркотичні засоби, в подальшому зберігав з метою збуту.

У подальшому, 14 березня 2016 року, ОСОБА_8 , знаходячись у відділенні нової пошти за адресою: АДРЕСА_2 , відправив посилку на ім`я одержувача ОСОБА_10 , згідно квитанції нової пошти № 4286.

14 березня 2016 року, працівниками поліції, у приміщенні Нової Пошти за вищевказаною адресою було проведено огляд посилки адресованої ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 , під час якого було виявлено, що в даній посилці знаходиться полімерна катушка з нитками чорного кольору, у якій виявлено полімерну пляшечку з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №311 (х) від 16 березня 2016 року, в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, загальна маса якого становить 0,065 г. та полімерний медичний шприц ємністю 2 мл. із рідиною світло-жовтого кольору, яка згідно висновку експерта № 311 (х) від 16 березня 2016 року, в своєму складі містить психотропні речовини, обіг яких обмежено, а саме - амфетамін та метамфетамін, масою в перерахунку на суху речовину 0,00028 г. та 0,01967 г. відповідно.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконне пересилання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин.

Не оспорюючи вирок в частині встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , перший заступник прокурора просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Зазначає, що судом при призначенні покарання не дотримано вимог ст. 65 КК України. При цьому не оспорюючи правильність застосування ст. 69 КК України, вважає, що суд не в повній мірі оцінив тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення та поведінку обвинуваченого після вчиненого. Автор скарги переконаний, що лише через втручання працівників правоохоронних органів посилка з наркотичними засобами не дійшла до адресата. Вказана обставина не врахована судом та як наслідок необґрунтовано визнано обставиною, яка пом`якшує покарання відсутність шкоди та тяжких наслідків від злочину. Крім того, вчинення злочину є свідомим рішенням обвинуваченого, для якого виділив час та не надав перевагу в проведенні його з дитиною, тому визнання пом`якшуючою покарання обставиною наявність на утриманні дитини, є необґрунтованою. Крім того, звертає увагу на наявність в матеріалах справи характеристики ОСОБА_8 , яку вважає необхідно розцінювати як посередню, а не позитивну. За вказаних обставин призначене покарання не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та має бути лише у виді реального позбавлення волі, а тому просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В засіданні апеляційного суду обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та додатково пояснив, що добровільно сплатив штраф призначений вироком суду.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги та призначення обвинуваченому реального покарання, позицію обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Чернігівської області не підлягає задоволенню. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним чином.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертається увага суддів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до положень ст.69 КК України та п. 8 тієї ж Постанови зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менш двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України є можливим лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, призначаючи ОСОБА_8 основне покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої законом, на підставі ст. 69 КК України, суд першої інстанції вірно врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с. 158, 186), працює, є особою молодого віку, має сім`ю та постійне місце проживання, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, мізерний розмір збутих наркотичних засобів та речовин, відсутність шкоди та тяжких наслідків від злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, рішення суду з приводу виду та розміру призначеного ОСОБА_8 покарання є належним чином вмотивоване.

Крім того, в місцевому суді прокурор висловив думку щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу із застосуванням положень ст. 69 КК України, при цьому в апеляційній скарзі поставлена вимога хоча і про застосування положень ст. 69 КК України, проте про зміну виду покарання, а саме на позбавлення волі, що на думку суду апеляційної інстанції є нелогічним та свідчить про суперечливість позиції сторони обвинувачення.

Підстави для скасування вироку та ухвалення нового з метою посилення покарання, про що йдеться у апеляційній скарзі прокурора, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4