Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 12 грудня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 05 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 29 червня 2016 року

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язок, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК цього Кодексу.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він умисно ухилився від призову за мобілізацією, оскільки, будучи придатним до несення військової служби, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності військового комісара та старшого офіцера мобілізаційного відділення, відмовився від отримання бойової повістки, якою його викликано за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації та не з`явився без поважних причин 13 серпня 2015 року о 08.00 год. до пункту збору Новотроїцького РВК.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 вересня 2016 року вирок суду залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій засудженого, просить скасувати указане судове рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до м`якості призначеного засудженому покарання, оскільки вважає, що ОСОБА_4 безпідставно звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК, про що зазначав прокурор у поданій ним апеляційній скарзі. Разом з тим, вказані доводи апеляційний суд належним чином не розглянув, внаслідок чого ухвала суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання прокурором порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно вимог ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Як убачається зі змісту копії ухвали, вказані вимоги закону апеляційним судом дотримано.
Перед судом апеляційної інстанції прокурором порушувалося питання про перегляд вироку з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні ОСОБА_4 покарання місцевий суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Також судом на підставі ст.66 КК враховано щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання. За наведених обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене та ретельно перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, аналогічні за своїм змістом доводам наведеним у касаційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про відповідність призначеного ОСОБА_4 покарання вимогам ст. 65 КК, вчиненому та особі засудженого, а рішення про звільнення від його відбування вимогам ст. 75 КК, а тому відмовила у задоволенні апеляційної скарги прокурора, належним чином вмотивувши своє рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною та обґрунтованою.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 05 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3