Справа № 710/1274/16-к
Провадження № 1-кс/710/37/2017
14.04.2017 м. Шпола
Слідчий суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.03.2017 про відмову у задоволенні клопотання,
12.04.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.03.2017 про відмову у задоволенні клопотання.
Дану скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що 17.11.2016 його було зупинено працівниками поліції, перевірено відповідні документи та вилучено автомобіль. У ході огляду документів були встановлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.12.2016 автомобіль FІАТ, д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, було повернуто ОСОБА_3 .Проте, 07.02.2017 органом досудового розслідування було вилучено у ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, серії НОМЕР_3 . Наскільки відомо скаржникові, арешт на вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в ході досудового розслідування не накладався. ОСОБА_3 подав клопотання про повернення вилученого майна, однак постановою слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.03.2017 у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено. Скаржник вважає вказану постанову необгрунтованою, невмотивованою та такою, що винесена без вивчення суті заявленого ним клопотання, а тому і подав дану скаргу до суду.
Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання з`явився, скаргу підтримав.
Слідчий СВ Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у судове засідання з`явилася, заперечила проти задоволення скарги, вказавши, що свідоцтво є речовим доказом та згідно експертизи підроблене, а тому не підлягає поверненню
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які полягають, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У судовому засіданні встановлено, що 24.03.2017 ОСОБА_3 звернувся дослідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просив повернути йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, серії НОМЕР_3 . Клопотання було отримано 24.03.2017 .
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частинами 1, 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
В ч.1 ст. 170 КПК України вказано, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п. 1.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.
Якщо докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування.
Правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному статтями 160 - 166, 170 - 174 КПК України. Це також стосується майна, яке вилучене не в ході проведення обшуку, а під час затримання особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК, та при огляді місця події. Якщо стосовно такого вилученого майна не накладено арешт і воно перебуває у володінні органів досудового розслідування без належної правової підстави, слідчі судді постановляють обґрунтовані ухвали про зобов`язання повернення такого майна.
Як вбачається із матеріалів скарги та пояснення сторін кримінального провадження, арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, серії НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 , не накладався. Таким чином в слідочого немає належної правової підстави для утримання в себе такого майна, а отже слідчий суддя приходить до висновку, що є підстави для задоволення даної скарги.
Керуючись ст.ст. 100, 167-169, 170, 171, 303-307 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 25.03.2017 про відмову у задоволенні клопотання задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу засобу НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, серії НОМЕР_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1