ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 її представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001679 від 21.07.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вм. Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2014 року, за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2014 року, було переглянуто вирок від 21.04.2014 року, та скорочено строк покарання на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 р. та призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців 25 днів позбавлення волі, та 22.01.2016 року був звільнений по відбуттю строку покарання;

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 вм. Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. від 19.12.2013 року, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 18.06.2014 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської областібуло переглянуто вирок від 19.12.2014 року, та скорочено строк покарання на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 р. та призначено покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі, та 19.11.2015 року був звільнений по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:
27.07.2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у дворі будинку АДРЕСА_2 де зустріли малознайомого ОСОБА_9 , під час спілкування між обвин уваченими та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт в ході якого у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи зазначений вище умисел ОСОБА_7 наніс кулаком руки один удар в обличчя ОСОБА_9 від якого той зробив декілька кроків назад, присів, але підвівся на ноги, продовжуючи реалізацію умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 кулаком руки наніс спочатку один удар по обличчю ОСОБА_9 , від якого той впав на спину, а після того як піднявся ОСОБА_8 кулаком наніс ще один удар ОСОБА_9 по обличчю, від якого той впав спиною на землю і від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта від 01.09.2016 року смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, яка ускладнилася набряком головного мозку. Внутрішньочерепна травма складається із сукупності тілесних ушкоджень: садно в лобній ділянці ліворуч, синець у праві виличній ділянці під нижньою повікою правого ока, дрібновогнищеві крововиливи на сполучнотканних оболонках правого ока, субтональний крововилив під м`якою мозковою оболонкою та у шлуночки головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнав, судупояснив, що того дня вони з ОСОБА_8 приїхали у двір, підійшли до компанії знайомих людей та почали розмовляти. Потім, він побачив ОСОБА_9 , між ними( він та Переверза) розпочався словесний конфлікт через ноутбук, який після ремонту потерпілий повернув йому у несправному стані, у ході якого ОСОБА_7 наніс йому один удар долонею в обличчя, від якого ОСОБА_9 впав на землю. Після цього, потерпілий підвівся, до нього підійшов ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 пішов за пивом, коли повернувся через 10 хвилин, потерпілий вже лежав на землі посеред дороги, а біля нього стояв ОСОБА_8 . Тоді ОСОБА_7 почав кричати, щоб викликали швидку допомогу, а сам з сусідом на ім`я ОСОБА_10 намагались привести потерпілого до тями, але не змогли, після чого ОСОБА_7 пішов проводити ОСОБА_8 на зупинку, коли повернувся у двір та підійшов до під`їзду, його затримала поліція.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину визнав частково,суду пояснив, що коли 20.07.2016 року вони з ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_11 приїхали у двір, він підійшов до компанії знайомих, а потім побачив, як ОСОБА_7 відходив від ОСОБА_9 , у якого були садна на обличчі, на питання ОСОБА_8 , який підійшов до нього сказав, що це зробив не ОСОБА_7 . Після цього, у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбувся словесний конфлікт, у ході якого останній вдарив обвинуваченого в груди і він наніс йому у відповідь долонею два удари в щелепу, після другого удару ОСОБА_9 впав, а ОСОБА_8 взяв його телефон, щоб викликати швидку допомогу, набирав номер 03, але не додзвонився. Після цього, ОСОБА_8 попросив ОСОБА_7 провести його на зупинку, але повернувся і на виїзді з двору побачив ОСОБА_12 , який їхав на автомобілі та погодився його підвезти на пл. Островського, під час руху він таємно від ОСОБА_12 кинув мобільний телефон потерпілого в машині, а потім їх зупинила поліція.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обставини злочину їй невідомі, коли вона приїхала до сина в гості та зайшла у двір, вибіг знайомий і сказав, щоб вона туди не заходила, потім приїхала швидка і сина потерпіла побачила вже мертвим. Син допомагав потерпілій коштами на лікування, після його смерті у неї стаються загострення, допомагати їй грошима більше нікому.
Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, який було збільшено під час судового розгляду, заподіяної витратами на поховання у розмірі 11700 грн., витратами на пам`ятник - 37100 грн. та моральної шкоди, спричиненою стражданнями у зв`язку із смертю сина, в розмірі 5 000 000 грн.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 20.07.2016 року до нього прибігла сусідка і сказала, що ОСОБА_9 вбивають, він побіг на вказане місце, але потерпілий був вже мертвий, потім приїхала швидка.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 20.07.2016 року він був в гостях за адресою АДРЕСА_2 , коли вийшов на вулицю, побачив як потерпілого били ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , декілька разів руками в область голови, він падав і вставав, а його продовжували бити. Свідок вказав, що потерпілого били обвинувачені, які знаходяться в залі засідання, він їх також впізнав на досудовому слідстві, ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар, а ОСОБА_8 два. Потерпілий падав три рази на сідниці, після третього удару упав та вже не піднявся, при цьому він не захищався.
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 вказав на особу під №4, як на чоловіка, який разом з іншим невідомим чоловіком 20.07.2016 року приблизно о 18 годині 40 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_2 завдав третьому невідомому чоловіку тілесних ушкоджень, не менше як 2-3 ударів. Під №4 був розміщений ОСОБА_8 .
Крім того, в судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав особу під №3, як чоловіка, який разом з іншим невідомим чоловіком 20.07.2016 року приблизно о 18 годині 40 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_2 наніс не менше одного удару третьому невідомому чоловіку. Під №3 був розміщений ОСОБА_7 .
Під час досудового слідства проведено слідчі експерименти від 22.07.2016 р. за участю судово-медичного експерта ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . Свідки вказали на місце вчинення злочину, а саме при виїзді за адресою АДРЕСА_2 , показали ділянку місцевості, яка розташована на відстані приблизно 25 м. від 3-го під`їзду вказаного будинку. Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 показали, що бачили, як 20.04.2016 року приблизно о 18:00 годині двоє невідомих чоловіків, як стало відомо під час впізнання особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завдали удари потерпілому, а саме перший чоловік низького зросту наніс кулаком руки один удар в область скроні голови справа, від якого потерпілий нахилився назад та присів на сідниці, але відразу піднявся. Потім, другий чоловік високого зросту наніс не менше двох-трьох ударів в область голови померлого, удари завдавались руками з розмаху. Від першого удару, нанесеного другим чоловіком, потерпілий впав на землю, але піднявся, після чого відразу отримав другий удар в голову від другого чоловіка високого зросту, від якого впав на спину на землю і більше не підіймався.
Судом також досліджено CD-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 22.07.2016 року, з якого вбачається, як свідок ОСОБА_14 вказує, яким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили удари потерпілому.

Відповідно до постанови слідчого від 22.07.2016 року, відеозапис слідчого експерименту від 22.07.2016 року на CD-диску визнано речовим доказом.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що в той день він знаходився в гаражі звідки чув крики і бачив, як від`їжджав сріблястий автомобіль «Шевроле», хто був за кермом йому невідомо.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що вони разом з ОСОБА_19 знаходились в гаражі, якийсь час з ними був ОСОБА_9 , потім останній пішов. ОСОБА_20 бачив, як під`їхав автомобіль «Шевроле», з якого вийшов водій і попрямував у двір, потім він почув крики, після чого в машину сіли водій і два чоловіка, з ними також була дівчина, але вона пішла до під`їзду.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вона проживала разом з ОСОБА_9 , обставин події від 20.07.2016 року не бачила, прибула на місце події, коли потерпілий вже помер.
Свідок ОСОБА_22 суду показала, що бачила, як того дня ОСОБА_7 підійшов до незнайомого чоловіка, як виявилось потерпілого, у ході розмови з яким він схопив його за обличчя (підборіддя) та відштовхнув, від чого останній позадкував та присів, але потім піднявся. Після цього до них підійшов ОСОБА_8 , який до цього стояв недалеко, біля столику і вони стали утрьох розмовляти, потім ОСОБА_7 відійшов, а ОСОБА_22 пішла по своїх справах.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що в той день він відвіз додому у двір будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та Ніну, остання пішла набрати свідку води для несправного радіатору в автомобілі, а ОСОБА_8 з ОСОБА_7 відійшли у другий бік, де була компанія відпочиваючих. Потім свідок бачив, як у ОСОБА_7 з незнайомим хлопцем відбувся конфлікт, а коли відійшов від автомобіля та попрямував до під`їзду, почув як ОСОБА_7 казав чоловіку, який сидів на підлозі не прикидайся та побачив, що він подавав руку хлопцю, щоб підняти з землі, а ОСОБА_8 в цей час знаходився в стороні з компанією. Коли свідок від`їжджав з двору, до нього підійшов ОСОБА_8 та попросив відвезти його на пл. Островського і вони поїхали, по дорозі їх зупинила поліція. В подальшому, після допиту в поліції та огляду співробітниками його автомобіля, свідок знайшов під сидінням машини мобільний телефон, який відніс до поліції, як виявилось він належав потерпілому ОСОБА_9 .
В судовому засіданні досліджено протокол огляду предмету від 22.07.2016 року, об`єктом якого є наданий свідком ОСОБА_23 мобільний телефон марки «Lenovo А 390» чорного кольору. На момент огляду на екрані телефону виявлені пошкодження скла в нижній його частині у вигляді тріщин у кількості трьох великих по периметру екрану та множинних малих. Корпус телефону металевий, місцями потертий, без пошкоджень. Під корпусом телефону виявлено сім-картку оператору мобільного зв`язку «Лайф». На корпусі телефону міститься етикетка із записом IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 . Вказаний мобільний телефон з наявною в ньому сім-картою мобільного зв`язку «Лайф» визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 22.07.2016 року.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що влітку 2016 року вона разом з дитиною гуляла у дворі буд. АДРЕСА_2 та побачила, як сварилися три молоді чоловіки, вона зробила їм зауваження, а через деякий час разом з дитиною пішла з двору. Серед цих чоловіків свідок впізнала сусіда ОСОБА_25 , інших двох вона не знає.
Дослідженим висновком експерта № 1350/427-Е від 25.07.2016 року встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа та судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів.
Отримана внутрішньочерепна травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень і знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 . Садно на передньо-зовнішній поверхні в проекції нижнього краю лівого колінного суглобу та синець на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у середній третині відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Експертом ОСОБА_17 , який проводив експертизу зазначено, що враховуючи морфологічний характер та локалізацію тілесних ушкоджень, не виключено, що внутрішньочерепна травма у гр. ОСОБА_9 могла утворитись за обставин, вказаних під час слідчого експерименту від 22.07.2016 року.
Судом допитано експерта ОСОБА_17 , який пояснив суду, що підтверджує обидва висновки експертизи щодо причини смерті потерпілого ОСОБА_9 . Експерт пояснив, що травма коліна у потерпілого була отримана при життєво, перед настанням смерті, не виключено, що при переміщенні тіла, коли він був без свідомості. Травми в область обличчя потерпілого були отримані внаслідок удару тупим твердим предметом, як каменем, так і кулаком.
За участю експерта на досудовому слідстві було проведено слідчий експеримент, під час якого свідок ОСОБА_18 вказав, що удар потерпілому ОСОБА_9 був нанесений у праву скроневу область голови, але згідно проведеної експертизи, в цій області у загиблого ушкоджень не виявлено, як пояснив експерт ОСОБА_17 , це може бути обумовлено тим, що спостерігаючи за діями ОСОБА_18 міг невірно визначити область, в яку було нанесено ушкодження у зв`язку із недосконалим володінням анатомічної термінології. Експерт зазначив, що у потерпілого в області голови були виявлені ушкодження, які були зонами контакту із застосування травмуючої сили. Смерть потерпілого настала через травми, які були нанесені в область голови.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №1350 від 20.07.2016 року, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма садно в лобній ділянці ліворуч, синець у правій виличній ділянці під нижньою повікою правого ока, дрібно вогнищеві крововиливи на сполучнотканинних оболонках правого ока, субтональний крововилив під м`якими мозковими оболонками, більш інтенсивно виражені на базальній поверхні мозку в проекції стовбурової частини, на верхній поверхні мозочка та на зовнішніх і внутрішніх поверхнях лобних та скроневих часток, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк головного мозку, садно на передньо-зовнішній поверхні нижнього краю лівого колінного суглобу, синець на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у середній третині, - зазначені ушкодження виникли прижиттєво, у різний проміжок часу до настання смерті, від дії тупого предмета або ударі об такий. Внутрішньочерепна травма спричинена незадовго до настання смерті і знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, у потерпілого виявлені наступні тілесні ушкодження: мікрокальцинати у сплетінні лівого бічного шлуночка мозку, дифузна зернисто-вакуольна дистрофія печінки, слабке кровонаповнення міокарда, слабко виражений судинний лейкоцитаз у серці, вогнищева фрагментація кардіоміоцитів, внутрішньо альвеолярний кровилив, набряк легень, помірна макрофагальна реакція у легенях, виражене повнокров`я та судинний лейкоцитоз у легенях, вогнищева деліпідізація коркової речовини наднирників, додаткові дольки у наднирнику, деякі ознаки гіперплазії лімфоїдної тканини селезінки, виражений судинний лейкоцитоз у селезінці, спустошені ядра в деяких групах гепатоцитів (невиключно ознака цукрового діабету), деякі ознаки цукрового діабету у підшлунковій залозі, виражене повнокров`я нирок, рідкий стан крові, крапкові крововиливи під плевру легень.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутіловий, бутіловий, ізоаміловий, аліловий спирти.
При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
При судово-гістологічному дослідженні виявлені ознаки характерні для цукрового діабету.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №1350/463-ЕД від 01.09.2016 року, у потерпілого ОСОБА_9 відсутні зони удари та протиудару на протилежних ділянках головного мозку, тому морфологічний характер внутрішньочерепної травми, виявленої у потерпілого не характерний для утворення «при падінні з висоти власного росту». Крім того, враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого, не виключено, що після їх спричинення потерпілий міг виконувати активні дії до моменту втрати свідомості.
Крім вищезазначених показань свідків, вина обвинувачених у вчиненому злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом огляду трупа ОСОБА_9 з фототаблицею до нього від 20 липня 2016 року, відповідно до якого на ділянці місцевості біля третього під`їзду буд. АДРЕСА_2 було виявлено труп гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою АДРЕСА_3 . Труп лежав на спині у поперек доріжки до під`їзду на відстані 1,5 м від її лівого краю, голова повернута праворуч, верхні кінцівки підняті по бокам від голови, нижні кінцівки витягнуті, перехрещені на рівні ступневих суглобів, права лежить поверх лівої. На ОСОБА_9 була одягнута темно-сіра майка, чорні синтетичні чорні, ліворуч від ніг резинові капці. На нижній повіці лівого ока на шкірі є ділянка, схожа на синець, така ж ділянка біля переднього місця правої пахової зони, та садно ліворуч на лобі. Кістки черепу, кінцівок, ребер на дотик цілі.
Судом досліджено протокол огляду від 22.07.2016 року, об`єктом якого є ділянка місцевості, розташована напроти 3-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 . Дана ділянка проходить упродовж асфальтованої доріжки на відстані приблизно 10-25 м. від вхідних дверей приміщення під`їзду. Ділянка місцевості не асфальтована, має пісочну структуру, без будь-яких рослин. За показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 на вказаній місцевості площею 5*10 м. була вчинена бійка між трьома невідомими чоловіками. На відстані 3-5 м. від місця злочину встановлений стіл та дві лавки, слідів волочіння, боротьби, знаряддя злочину не виявлено.
Крім того, судом досліджено протокол додаткового огляду ділянки місцевості від 04.10.2016 року, об`єктом якого є місцевість, яка починається від вхідних дверей магазину ПП «Дігтярьова» за адресою м. Дніпро, пр. Слобожанський, 127-б. На момент огляду встановлена тротуарна алея, розміщена упродовж дороги по пр. Слобожанському в Індустріальному районі в м. Дніпро до буд. №100. Під час руху, кроком, у середньому темпі відстань від магазина до будинку №100 під`їзду №3 по пр. Слобожанському у м. Дніпро становить 397 кроків (397 м), час подолання відстані складає приблизно 4 хв. 30 сек.
Судом досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.07.2016 року за участю свідка ОСОБА_18 , з пред`явлених осіб, згідно якого свідок впізнав особу під №1, саме цей чоловік зі слів свідка 20.07.2016 року приблизно о 18 годині 40 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_2 разом з іншим чоловіком наніс не менше одного удару невідомому чоловіку. На місці під №1 знаходився ОСОБА_7 . Свідок також впізнав ОСОБА_8 під фотознімком №4 відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.07.2016 року, як такого, що разом з ОСОБА_7 наніс потерпілому не менше трьох ударів невідомому чоловіку, за вищевказаними обставинами.
Невизнання обвинуваченими своєї вини суд розцінює як спосіб захисту, показання ОСОБА_7 відносно того, що він наніс потерпілому один удар, після якого той відразу підвівся, а обвинувачений пішов, а також ОСОБА_8 , який стверджує, що вдарив ОСОБА_9 два рази і теж залишив вказане місце спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 , який бачив, що обвинувачені били потерпілого узгоджено, спочатку удар наніс ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_8 , який знаходився поряд, вдарив ОСОБА_9 не менше 2 разів в область голови. Вказані обставини за участю свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та експерта ОСОБА_17 були відтворені за допомогою слідчого експерименту. Крім того, свідок ОСОБА_23 бачив, як у ОСОБА_7 з потерпілим відбувся конфлікт, в цей час ОСОБА_8 знаходився з компанією недалеко від них, а пізніше попросив свідка підвезти його, при цьому по дорозі підкинув під сидіння телефон ОСОБА_9 . А також, суд, беручи до уваги показання свідка ОСОБА_22 , яка бачила разом всіх трьох- потерпілого та обвинувачених, приходить до висновку про неправдивість показів обвинувачених відносно того, що до потерпілого вони підходили окремо через певний проміжок у часі і що у них не було змови про нанесення тілесних ушкоджень. Твердження ОСОБА_7 щодо його відсутності на місці події протягом 10 хвилин спростовуються всіма дослідженими судом доказами.
Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2016 року, свідок ОСОБА_18 впізнав чоловіків під №1 і №4, під якими були зображені відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які разом наносили удари потерпілому, що також підтверджує вину обвинувачених.
Заслухавши потерпілу, свідків, обвинувачених, дослідивши висновки експертизи, письмові докази, процесуальні документи та матеріали, що характеризують обвинувачених, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведена повністю.
Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.

Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

Прояв ознак умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та вбивства через необережність, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

В аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Із фактичних обставин кримінального провадження справи, що знаходиться на розгляді, встановлено, що спочатку обвинувачений ОСОБА_7 стоячи обличчям до ОСОБА_9 , несподівано (підступно) для потерпілого кулаком лівої руки цілеспрямовано і з великою силою наніс йому удар у життєво важливий орган голову, а потім ОСОБА_8 кулаком руки цілеспрямовано і з великою силою наніс йому два удари у життєво важливий орган голову, спричинивши тим самим тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий на місці помер. Про велику силу нанесених ударів свідчить той факт, що потерпілий після кожного удару падав.

Діючи з такою силою, обидва обвинувачені достеменно усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачали, що внаслідок такої поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, цілеспрямовано наносячи удари у голову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не конкретизували у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ними потерпілому. Тобто в даному випадку обвинувачені діяли із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча обвинувачені і не бажали цього настання і навіть свідомо не допускали його, але повинні були і могли передбачити, що внаслідок їх злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.

Саме тому суд фактичні підстави кваліфікації у цій справі розцінює як наявність у діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК.

Суд вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні нести кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, які раніше судимі, характеризуються посередньо.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд не знаходить.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України визначає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не знаходить.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинувачених, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для їх виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з обвинувачених на її користь у відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди у розмірі 11,700 грн. (витрати на організацію та проведення поховання) та 37100 грн.- вартість пам`ятника підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1167, 1201 ЦК України, так як ця шкода підтверджена відповідними письмовими доказами, а саме: Договором замовлення № 247556 від 03.01.2015 р.- сплачено потерпілими 367,66 грн. на організацію та проведення поховання; договором-замовленням № 1 від 02.01.2015 р. - сплачено потерпілими 4000 грн. за надання ритуальних послуг та актом виконаних робіт за цим договором; чеком КП «Ритуальна служба» та замовленням у підприємця ОСОБА_26 за якими потерпілими витрачено 5 922, 87 грн. (1507, 87 грн + 4 415, 00 грн) на купівлю необхідних речей для поховання; рахунками від 03.01.2015р. та 08.02.2015р. відповідно до яких потерпілими зазнали витрат з поминального обіду у загальній сумі 11 490,00 грн. (7410,00 грн + 4 080, 00 грн), та накладною щодо витрат на пам`ятник 37100 грн., а всього на суму 48800 грн..

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.
Враховуючи той факт, що обвинуваченими заподіяна моральна шкода потерпілій, що виразилась у втраті близької людини (син), а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілої, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинувачених на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 400 000 грн.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 122 КПК України, з обвинувачених на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-цитологічної, судово-медичної експертиз, судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів у сумі 880,40 грн.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати з 22 липня 2016 року.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон України про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. На підставі до ч.5 ст. 72 КК України( в редакції Закону України від 26.11.2015 року належить зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 22 липня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді домашнього арешту, залишити без змін.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання засудженого, в порядку виконання вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 48800 грн.
Позов про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 400 000 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Lenovo» А 390 з корпусом чорного кольору, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , батарею до нього, сім карту оператору мобільного зв`язку «Лайф», суд вважає за необхідне залишити у потерпілої.
Відеозапис слідчого експерименту від 22.07.2016 року за участю свідка ОСОБА_14 та судово-медичного експерта ОСОБА_17 на CD диску, зрізи нігтьових пластин правої і лівої рук трупу ОСОБА_9 поміщені у паперові конверти знищити.

Речові докази, що зберігаються в Індустріальному ВП: мікрочастинки, вилучені з долоней правої і лівої рук трупу ОСОБА_9 та поміщені у експертні пакети № 2811587, № 2811588 знищити.
Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані проведенням судових експертиз в розмірі 880,40 грн., по 440,20 грн. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1