Справа № 202/1906/14-к
П О С Т А Н О В А
01 березня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

За участю прокурора - ОСОБА_3

Захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина Україна, українця, освіта вища, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч. 2 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Нова Шемурша Шемуршинського району Чувашської республіки РФ, громадянина України, чуваша, маючого вищу освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч. 2 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч. 2 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування підсудні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч. 2 КК України за таких обставин.
ОСОБА_10 , працюючи на посаді голови Орлівщанської сільської ради Новомосковского району Дніпропетровської області з березня 1997 року по 18 листопада 2010 року, будучи посадовою особою, місцевого самоврядування 7 рангу, приблизно на початку травня 2008 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах, а саме на заволодіння земельними ділянками державної форми власності, землекористувачем яких є Державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», вирішив організувати злочинну групу, тобто стійке об`єднання декількох осіб для вчинення вказаного злочину, що вимагає тривалої підготовки; об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану відомого всім учасникам групи.
Суть злочинного наміру ОСОБА_10 по заволодінню державним майном шляхом зловживання службовим становищем у складі організованої групи полягала у безоплатному виведенні з державного земельного фонду земельних ділянок, що перебувають поза межами населеного пункту села Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, землекористувачем яких є Державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», шляхом складання ОСОБА_10 підробленого рішення Орлівщанської сільської ради про передачу у власність 11 земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, а також наперед відомого порушення іншими посадовими особами передбаченої законом процедури приватизації земельних ділянок, з метою видачі державних актів на право власності на вказані земельні ділянки, що тягнуть за собою виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на створення організованої групи, ОСОБА_10 приблизно на початку травня 2008 року, діючи згідно розробленого плану, усвідомлюючи, що здійснити його злочинний умисел можливо при співучасті ОСОБА_12 , що є державним службовцем місцевого самоврядування 13 рангу 7 категорії, що займає посаду спеціаліста 1 категорії землевпорядника Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а також при співучасті ОСОБА_11 , який є посадовою особою, що займає посаду заступника начальника відділу земельних відносин в Новомосковському районі Дніпропетровський області, що є державним службовцем 11 рангу 4 категорії, запропонував останнім прийняти участь у вказаному злочині, так як ОСОБА_12 був наділений повноваженнями виконувати певні дії, а також підписувати документи, які відповідно до встановленого законом порядку приватизації земельних ділянок, були підставою для подальшої передачі у власність громадян зазначених земельних ділянок, а ОСОБА_11 в ході виконання цих дій допустив би необхідні від нього порушення закону, на що ОСОБА_12 і ОСОБА_11 дали свою згоду.
Злочин відбувався за заздалегідь розробленим планом, який в деталях був відомий кожному учаснику злочину.
Організована група у складі її організатора ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 діяла в період з травня 2008 року до 06 жовтня 2008 року, тобто до моменту досягнення свого злочинного плану в результаті реалізації якого, незаконно, у власність громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 були передані земельні ділянки у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 . .
Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання службовим становищем, здійснюючи при цьому службове підроблення, незаконно звернули на користь вищезазначених третіх осіб 11 земельних ділянок загальною площею 2,7444 га, що відносяться до Державного земельного фонду, тим самим заволодівши вказаним державним майном на загальну суму 459 961,44 грн., тобто в особливо великих розмірах для подальшого розпорядження на власний розсуд в особистих цілях або в інтересах третіх осіб.
В судовому засіданні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів не визнали та відмовилися від надання показів із підстав, визначених ст. 63 Конституції України. Їхні захисники зауважували на відсутності події та складу зазначених злочинів у діях підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Син ОСОБА_10 після смерті останнього у судовому засіданні особисто наполягав на реабілітації його батька та просив не закривати провадження у справі а постановити вирок і його батька виправдати за усіма статтями пред`явленого обвинувачення, оскільки той ніяких злочинів за життя не вчиняв.
Захисники у судовому засіданні також зауважували на відсутності підстав для притягнення підсудних до кримінальної відповідальності як за ч. 5 ст. 191, так і за ч. 2 ст. 366 КК України, зауважували на неповноті та неправильності досудового розслідування. У судовому засіданні 01.03.2017 року просили залишити їхні клопотання про закриття провадження у справі з нереабілітуючих підстав без розгляду, просили закрити провадження у справі за відсутності події та складу злочинів.
Суд, вислухавши думку прокурора, підсудних та їхніх захисників, вважає, що дана кримінальна справа підлягає поверненню для проведення додаткового розслідування через неправильність та неповноту досудового розслідування виходячи з наступних підстав.
Так, під час досудового розслідування по даній кримінальній справі, в порушення вимог ст.ст. 22, 64 КПК України не були використані усі передбачені законом засоби для всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи не встановлені та не досліджені обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення кримінальної справи.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 191 КК України кваліфіковані як такі, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах організованою групою.
За ч 2 ст. 366 КК України дії ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 кваліфіковані як такі, що виразилися у службовому підробленні, тобто у внесенні посадовою особою в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, складанні і видачі завідомо неправдивих документів, що спричинили тяжкі наслідки.
Слід зазначити, що заволодіння чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем має місце у тому випадку, коли посадова особа незаконно відчужує чуже майно на свою користь, або на користь третіх осіб, використовуючи, при цьому, своє службове становище. Особливістю такого заволодіння є те, що на відміну від привласнення та розтрати, предметом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем може бути і майно, безпосередньо не ввірене винній особі або те, що не перебуває у його віданні. Вказаним способом винна особа може заволодіти майном, у відношенні якого у силу своєї посади він наділений повноваженнями управління або розпорядження майном через інших осіб. Тобто така службова особа має право впливати на інших осіб, яким це майно ввірено, або знаходиться у їхньому віданні.
При цьому, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 191 КК України, передбачає наявність не тільки прямого умислу, але й корисливого мотиву. Наявність останнього обумовлює певні вигоди та матеріальні блага, що отримує особа в результаті вчинення нею противоправних дій.
З досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що ДП «Новомосковське лісове господарство» заявою від 07.10.2016 року повідомило суд про те, що діями підсудних шкоди лісовому господарству не завдано. Просило прокурора пред`явити позов про визнання недійсними державних актів на земельні ділянки з наступники кадастровими номерами: :02:018:0045, :02:016:0239, :02:016:0238, :02:016:0242, :02:016:0236, :02:016:0237, :02:016:0240, :02:016:0241, :02:016:0247, :02:016:0246, 0:02:016:0235.
Такі позовні вимоги прокурором в інтересах держави пред`явлені до суду не були, ані в порядку пред`явлення цивільного позову у кримінальній справі, ані шляхом звернення із окремими та самостійними позовними вимогами. При цьому, як вбачається із відомостей з Державного земельного кадастру право власності на вказані земельні ділянки дотепер зареєстроване за вищезазначеними особами. Виходячи із принципів змагальності, диспозитивності і безсторонності суд позбавлений можливості на власний розсуд відновити право державної власності на зазначені земельні ділянки та визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю, що були видані щодо вказаних одинадцяти земельних ділянок у с. Орлівщина на ім`я громадян України ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які у свою чергу не здійснювали реального та вільного волевиявлення шляхом самостійного та особистого звернення із необхідними документами до відповідного органу місцевої влади с. Орлівщина у 2008 році із вимогами про виділення їм зазначених земельних ділянок та передання зазначених земельних ділянок їм у власність.
Покази підсудних на досудовому розслідуванні та у судовому засіданні (під час попередніх судових розглядів кримінальної справи) різняться між собою, а органом досудового розслідування не надано доказів, на підставі аналізу яких зазначені протиріччя могли б бути усунутими під час судового розгляду справи.
Органом досудового розслідування не надано оцінки розпорядженню про відпустку ОСОБА_12 на період, що відноситься до інкримінованих йому злочинів, також як і з досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів суд не може дійти обґрунтованого висновку про правильність кваліфікації дій підсудних за ч. 5 ст. 191 КК України як таких, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах організованою групою.
Дані, що містяться у матеріалах справи щодо цих обставин є фактично припущеннями органу досудового розслідування та не можуть бути взяті до уваги судом. Зокрема, доказами не підтверджено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 складали організовану групу, тобто внутрішньо стійке об`єднання осіб, які попередньо змовилися для вчинення злочинів. Судом з безпосередньо досліджених доказів не було встановлено ознак такого об`єднання між підсудними. Будь-яких доповнень на стадії судового слідства прокурором надано не було.
Суд також був позбавлений можливості безпосередньо дослідити докази і допитати в якості свідків робітників КБ «БТІ - Інвентаризатор» ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , завідуючого поверхом готелю «Дніпропетровськ» ОСОБА_26 , а також працівників даної установи ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , та директора готелю ОСОБА_29 , які безпосередньо організовували збір заяв про виділення земельних ділянок і в подальшому поїздку до нотаріуса для проведення нотаріальних дій, оскільки зазначених осіб органами внутрішніх справи встановлено і доставлено до суду не було, про що у справі містяться відповідні рапорти працівників поліції.
Викладені обставини свідчать про те, що органом досудового розслідування в порушення ст. 64 КПК України не були вчинені усі передбачені законом заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи, що мають суттєве значення для її правильного вирішення і встановлення істини по справі, допущена однобічність, неповнота і неправильність досудового розслідування, яку неможливо усунути у судовому засіданні, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості постановити вирок по справі у відповідності до вимог ст. 323 КПК України, а самостійне збирання, встановлення та перевірка доказів судом, також як і їхнє не безпосереднє дослідження у судовому засіданні, буде вважатися безумовним порушенням принципів змагальності, диспозитивності та безпосередності судового розгляду, свідчитиме про відсутність безстороннього, неупередженого та об`єктивного розгляду справи в цілому і також обмежуватиме право на захист, що гарантується підсудним Конституцією України та КПК України, тим більше що суд не може підмінювати собою виконання функцій сторони обвинувачення, а має створювати максимально рівні умови для реалізації сторонами кримінального судочинства їхніх процесуальних прав та виконання покладених на них обов`язків.

У зв`язку з цим, дана кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, під час якого необхідно усунути протиріччя і неповноту, надати об`єктивну оцінку усім доказам по справі, після чого правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , прийняти законне рішення по справі у порядку визначеному кримінально-процесуальним законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України (в минулій редакції), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України направити прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити без змін.
На постанову можуть бути подані апеляції в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення.
Суддя: ОСОБА_1