справа № 178/1229/16-к
провадження № 1-кп/208/170/17
УХВАЛА
02 червня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання доказу недопустимим, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000964 від 08.11.2013 р., відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про визнання недопустимим доказом висновку експерта № 141 від 15.07.2015 (т.3, а.с.26-38). Клопотання мотивовано тим, що слідчим не дотримано вимоги ст. 159 КПК України, зокрема не отримано дозволу суду на тимчасовий доступ до медичних документів на ім`я ОСОБА_4 , не здійснено їх належну виїмку у відповідних медичних закладах, слідчий надав експерту сумнівні, належним чином не завірені медичні виписки, походження яких не відомо. Захисник підтримав заявлене клопотання та додав, що зазначений висновок експерта знаходиться у суперечності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Прокурор вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню, істотних порушень вимог КПК України слідчим та експертом не допускалося.
Потерпілий вважав клопотання необґрунтованим, просив відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту. Потерпілий пояснив суду, що надав слідчому всі медичні документи, які є його приватною інформацією та наявні в його розпорядженні. Зазначив, що документи були витребувані слідчим в порядку ст. 93 КПК України, із дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до положень ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Ст. 89 КПК України регламентовано, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта № 141 від 15.07.2015 складений у відповідності до вимог ст.101 КПК України, на підставі Постанови старшого слідчого СВ Криничанського РВ ГУ МВС від 05.06.2015, з використанням документів, наданих в розпорядження експерта уповноваженою у кримінальному провадженні особою. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України. Відповідно до супровідного листа № 1672 від 20.07.2015 (т.3, а.с. 25), експертом повернуто слідчому матеріали, за якими проводилась експертиза.

За таких обставин, судом не встановлено підстав для визнання висновку експерта № 141 від 15.07.2015 очевидно недопустимим доказом в розумінні ст.ст. 86, 87 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 86,87,89, 372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання доказу недопустимим, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1