УХВАЛА про залишення касаційної скарги без руху 13 лютого 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Рівненської області
від 3 листопада 2016 року,
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області

від 10 травня 2016 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та виправдано у зв`язку

з недоведеністю вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення. Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4

про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.
Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 3 листопада

2016 року апеляційну скаргу прокурора задоволено повністю. Вирок

від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 скасовано.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 звільнено від кримінального покарання у зв`язку

із закінченням строків давності. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5

до ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди три тисячі гривень,

в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ надійшла касаційна скарга засудженого

ОСОБА_4 , що всупереч положенням п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України не містить обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.

Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 хоча і зазначає вимогу про скасування вказаного судового рішення у звязку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, однак не наводить конкретних доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції, не конкретизує її з урахуванням положень ст. 412 КПК України.

Отже, подана касаційна скарга не відповідає зазначеним положенням кримінального процесуального закону, що є підставою згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України для залишення її без руху з наданням особі, яка її подала, п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Рівненської області

від 3 листопада 2016 року залишити без руху і встановити строк, необхідний для усунення вказаних недоліків касаційної скарги, що становить п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3