Дата документу Справа № 336/367/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/778/121/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/367/17-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні 03 лютого 2017 року апеляційну скаргу з доповненням до неї захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2017 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ГУВП в Запорізькій області ОСОБА_9 та щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк строком на 60 днів, з 22.01.2017 року з 18 години 45 хвилин до 22.03.2017 року до 18 години 45 хвилин, з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 160 000 грн.

При прийнятті рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у

вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_8 спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому, усвідомлюючи ступінь тяжкості та невідворотність покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, не працюючи, не маючи міцних соціальних зв`язків, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, або вчинити інший злочин, оскільки підозрюваному, відповідно до довідки №281-20012017/23004 з системи «Рубін», пред`явлена підозра за іншим кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 185 ч. 3 КК України від 23.08.2016 року.

Також слідчий суддя вважає необґрунтованим посилання захисника у запереченнях на наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання та знаходження на його утриманні чотирьох дітей, оскільки за вказаною захисником адресою підозрюваний не зареєстрований, а проживання там деякий час зі співмешканкою, яка має на утримання цих дітей, не впливало на вчинення двох кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, у суду відсутні відомості, що підозрюваний перебуває в офіційному шлюбі зі свідком ОСОБА_10 та є батьком її дітей, тому до її показів щодо позитивної характеристики підозрюваного, поставився критично, а також не взяв до уваги наявність хворобливого стану ОСОБА_11 , 2013 року народження.

Також слідчий суддя зазначив про виконання слідчим вимог ст. ст. 208 та 213 КПК України, оскільки захисником ОСОБА_8 було призначено адвоката ОСОБА_12 , яким було підписано протокол про затримання підозрюваного, а в подальшому слідчим було вжито заходів для залучення у справі перекладача.

Що стосується застави, то визначаючи її розмір, суд послався на норми ст. ст. 178, 182 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 від 22.01.2017 року про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

- за відсутності достовірних відомостей про наявність таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя безпідставно відніс їх до ризиків неналежної поведінки;

- обґрунтування наявності інших ризиків неналежної поведінки підозрюваного, на які послався слідчий суддя в ухвалі, не базується на матеріалах провадження та порушує принцип презумпції невинуватості щодо особи, яка лише підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення;

- слідчим суддею невірно трактовано поняття повторності злочину, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, саме по собі притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у вигляді повідомлення йому про підозру не означає, що він в подальшому буде визнаний винним у скоєнні цього кримінального правопорушення, у вигляді ухвалення вироку судом, при цьому, у матеріалах, доданих до клопотання слідчого, відсутні дані, які б обґрунтовували підозру у скоєнні саме того кримінального правопорушення, про яку повідомлено ОСОБА_8 21.01.2017 року;

- у клопотанні та в оскаржуваній ухвалі належно не обґрунтовано, яким чином запобіжні заходи інші, ніж тримання під вартою, наприклад, домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України;

- при обранні запобіжного заходу належним чином не враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки;

- у клопотанні належним чином не обґрунтовано, яким чином запобіжні заходи інші ніж тримання під вартою, наприклад домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання;

- при затриманні були порушені вимоги ст. ст. 208 КПК України щодо повідомлення підозрюваного зрозумілою для нього мовою підстав затримання та у вчиненні якого злочину від підозрюється, а також щодо роз`яснення інших прав та негайного повідомлення інших осіб про затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 цього Кодексу, оскільки це було зроблено лише при оформленні протоколу про затримання підозрюваного слідчим ОСОБА_13

03.02.2017 року було отримане доповнення захисника до апеляційної скарги, в якій він просить обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави в розмірі 64 000 грн., що становить 20 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01.01.2017 року (3 200 грн.), вважаючи, що слідчий суддя, визначаючи розмір застави, неналежним чином врахував норми ч. 4 ст. 182 КПК України, оскільки в матеріалах провадження містяться дані, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, але допомагає своїй цивільній дружині ОСОБА_10 утримувати дітей шляхом нерегулярної неофіційної роботи в місцевому кафе ( з ніким не спростованих показань ОСОБА_8 ), що саме й свідчить про його тяжке матеріальне становище, якого в оскаржуваній ухвалі не вбачив слідчий суддя.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, захисника, який підтримав доводи скарги з доповненням до неї, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги та доповнення до неї, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнень до неї, колегія суддів доходить наступного висновку.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та вчинення інших кримінальних правопорушень, з цим не може не погодитись і колегія суддів.
Перевіряючи висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України й недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням цим ризикам, колегія суддів виходить з наступного.
Органами досудового слідства ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Враховуючи, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість, а також те, що є обґрунтована підозра, що саме ОСОБА_8 скоїв цей злочин, наявність достатніх ризиків, передбачених ст.177 КПК України, навіть попри обставин, вказаних в апеляційній скарзі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є громадянином іншої держави та немає реєстрації, впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, належним чином вмотивувавши своє рішення, у тому числі в частині обставин, наведеним захисником в апеляційній скарзі.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог ст.183 КПК України, у тому числі в частині необхідності визначення розміру застави в межах п`ятдесяти розмірів відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
При цьому, слідчий суддя не врахував, що з 01.01.2017 року відповідно до Закону № 1774 VIII від 06.12.2016 року розмір застави розраховується, виходячи не з мінімальної заробітної плати, а з прожиткового мінімуму, який складає 1600 грн.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід скасувати в частині розміру застави з ухваленням нового рішення.
В іншій частині ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, висновки слідчого судді, покладені в обґрунтування рішення про задоволення клопотання слідчого, захисником не спростовані і не наведено достатніх і аргументованих підстав для обрання підозрюваному такого запобіжного заходу, як застава з визначенням розміру, виходячи з 20 мінімальних заробітних плат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу з доповненням до неї захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ГУВП в Запорізькій області ОСОБА_9 та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з 22.01.2017 року з 18 години 45 хвилин до 22.03.2017 року до 18 години 45 хвилин, з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 160 000 грн. скасувати в частині розміру застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4