Справа № 675/2558/16-к
Провадження № 1-кп/675/17/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Більчин Ізяславського району Хмельницької області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна медична, працюючої завідуючою фельдшерсько-акушерського пункту с. Теліжинці Комунального закладу «Ізяславський центр первинної медико-санітарної допомоги», заміжньої, на утриманні троє малолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
Наказом головного лікаря комунального закладу «Ізяславський центр первинної медико-санітарної допомоги» (надалі КЗ «Ізяславський ЦПМСД») ОСОБА_7 від 01 серпня 2013 року № 1-п ОСОБА_6 прийнята на посаду завідуючої фельдшерсько-акушерським пунктом (надалі ФАП) с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД». В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_6 являється службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Зокрема, окрім виконання інших службових обов`язків, що передбачає посада завідуючої ФАП с. Теліжинці, ОСОБА_6 згідно Положення про фельдшерсько-акушерський/фельдшерський пункт, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 755 від 04 листопада 2011 року, який втратив чинність на підставі наказу МОЗ № 801 від 29 липня 2016 року, та п. п. 2.13, 2.20, 4.6. Посадової інструкції завідуючої ФАПом с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД», затвердженої головним лікарем КЗ «Ізяславського ЦПМСД» 17 вересня 2013 року, забезпечувала ведення табелів обліку використання робочого часу працівників ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславського ЦПМСД», ведення яких передбачено наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» від 05 грудня 2008 року № 489, які кожного поточного місяця до 20 числа подавала до КЗ «Ізяславський ЦПМСД». В подальшому, на підставі складених та поданих завідуючою ФАП с. Теліжинці ОСОБА_6 табелів обліку використання робочого часу, комунальним закладом «Ізяславський ЦПМСД» нараховувались працівникам ФАПу с. Теліжинці бюджетні кошти в якості винагороди за фактично виконану працю згідно Закону України «Про оплату праці».
У період часу з 10 червня 2015 року по 13 серпня 2015 року та з 30 вересня 2015 року по 11 травня 2016 року акушер ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславського ЦПМСД» ОСОБА_8 перебувала за кордоном України у Російській Федерації. Разом з тим, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду завідуючої ФАП с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, використовуючи своє службове становище та діючи всупереч інтересам служби, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, із корисливих мотивів, з метою приховання факту невиконання акушером ФАПу с. Теліжинці ОСОБА_8 своїх посадових обов`язків у зв`язку із перебування за кордоном України у Російській Федерації, та подальшого заволодіння бюджетними коштами, у червні 2015 року, серпні 2015 року, та у період часу з вересня 2015 року по травень 2016 року за місцем роботи в службовому кабінеті ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД», який розташований за адресою с. Теліжинці Ізяславського району Хмельницької області,вул. Центральна, 2-а, власноручно склала щомісячні табелі обліку використання робочого часу, до яких незаконно внесла відомості про трудову діяльність акушера ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_8 та робочий час, фактично не відпрацьований останньою, тобто внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.
Вказані неправомірні дії ОСОБА_6 зумовили здійснення незаконних виплат коштів місцевого бюджету Комунальним закладом «Ізяславський ЦПМСД» в якості нарахованої без належних на те правових підстав заробітної плати та зайво перерахованого єдиного соціального внеску, на загальну суму 30 363 гривень 57 копійки.
Також, завідуюча ФАП с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_6 , достовірно знала, що в період 28-29 вересня 2015 року акушер ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_8 у зв`язку із виїздом на роботу за кордон України до Російської Федерації написала заяву про звільнення за власним бажанням із займаної посади, яку особисто подала завідуючій ФАП с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_6 разом з банківською карткою № НОМЕР_1 , на яку проводилось нарахування заробітної плати ОСОБА_8 .
З 30 вересня 2015 року по 11 травня 2016 року ОСОБА_8 на роботу в ФАП с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» не виходила у зв`язку із виїздом за кордон України до Російської Федерації.
Разом з тим, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що акушер ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_8 не виконувала своїх службових обов`язків у зв`язку із перебуванням з 30 вересня 2015 року за кордоном України, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, у період з вересня 2015 року по травень 2016 року внесла до табеля обліку використання робочого часу за вересень 2015 року, табеля обліку використання робочого часу за жовтень 2015 року, табеля обліку використання робочого часу за листопад 2015 року, табеля обліку використання робочого часу за грудень 2015 року, табеля обліку використання робочого часу за січень 2016 року, табеля обліку використання робочого часу за лютий 2016 року, табеля обліку використання робочого часу за березень 2016 року недостовірні відомості, а саме: перебуваючи в службовому кабінеті за місцем роботи, що за адресою с. Теліжинці Ізяславського району, вул. Центральна, 2-а, за допомогою кулькової ручки синього кольору власноручно проставила відмітки про те, що акушер ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_8 у вказані періоди перебувала на роботі, та особисто поставивши свій підпис у графі «Зав ФАП ОСОБА_6 », подавала їх до 20 числа кожного поточного місяця до КЗ «Ізяславський ЦПМСД». Вказані табелі обліку робочого часу, що містили недостовірні відомості про нібито відпрацьований робочий час акушером ФАПу с. Теліжинці ОСОБА_8 , в подальшому стали підставою для нарахування КЗ «Ізяславський ЦПМСД» бюджетних коштів в якості заробітної плати за нібито виконану роботу ОСОБА_8 , які зараховувались на її зарплатну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .
Також у березні 2016 року ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння бюджетними коштами, склала заяву про надання чергової оплачуваної профвідпустки ОСОБА_8 з 01 квітня 2016 року по 01 травня 2016 року за період роботи з 01 січня 2016 року по 01 січня 2017 року, зазначивши в заявізавідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_8 трудових відносин з КЗ «Ізяславський ЦПМСД» та наявність права на основну щорічну відпустку, що не відповідало дійсності, внесла на підставі вказаного у квітні 2016 року до табелю обліку використання робочого часу за квітень 2016 року завідомо неправдиві відомості про нібито перебування у щорічній черговій відпустці акушера ФАПу с. Теліжинці КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_8 , а також у травні 2016 року ОСОБА_6 склала заяву про надання ОСОБА_8 матеріальної допомоги на оздоровлення у зв`язку із щорічною відпусткою, які надала до КЗ «Ізяславський ЦПМСД», що стало підставою для нарахування бухгалтерією КЗ «Ізяславський ЦПМСД» бюджетних коштів в якості відпускних та матеріальної допомоги ОСОБА_8 , які були зараховані на її зарплатну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .
Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 фактично припинила трудові відносини із КЗ «Ізяславський ЦПМСД», про що свідомо не повідомила головного лікаря КЗ «Ізяславський ЦПМСД» ОСОБА_9 , маючи вільний та безперешкодний доступ до банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , отримавши на вказану банківську картку грошові кошти в якості нарахованої ОСОБА_8 заробітної плати, в період з 12 жовтня 2015 року по 12 травня 2016 року шляхом зняття готівки у банкоматах та придбання товарів за допомогою картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у терміналі самообслуговування та поповнення власного мобільного рахунку ОСОБА_6 заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 18 955 грн., якими розпорядилася у особистих цілях.
Діяння ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей та за ч. 2 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
13 березня 2017 року прокурор Шепетівської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_6 беззастережно, повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй діянь.
Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_6 , а саме: за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
За ч. 1 ст. 366 КК України штраф в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень з позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та призначити додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
Підставами для застосування ч. 2 ст. 75 КК України до ОСОБА_6 є беззастережне визнання нею вини, добровільне відшкодування частини заподіяних кримінальними правопорушеннями збитків, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.
З`ясувавши у обвинуваченої, що вона цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ннї у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_6 характер обвинувачення є зрозумілим, свою вину вона визнала повністю, її дії за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України кваліфіковано вірно, дані злочини є злочинами середньої тяжкості.
Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченою зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2017 року між прокурором Шепетівської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366КК України, призначивши їй покарання:
за ч. 2 ст. 191 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік;
за ч. 1 ст. 366 КК України штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, з позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та призначити додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності посади, що пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1540 грн. 70 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Прийняти зобов`язання ОСОБА_6 в строк до 10 квітня 2017 року та 10 червня 2017 року відшкодувати 5 635,86 гривень та 5 000 гривень відповідно, таким чином, щоб сума завданої кримінальним правопорушенням шкоди, була відшкодована станом на 10 червня 2017 року в повному обсязі.
залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1