Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 361/5139/16-к
Провадження № 1кп/361/71/17
дата документу: 13.03.2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 15 липня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград Російської Федерації, громадянин України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2016 року, близько 12 години 20 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT MIDLUM», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом в напрямку до терміналу рампи «D-4» складських приміщень ТОВ «С-Логістік», які знаходяться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кільцева дорога, 62, в порушення вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 «д» ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.9 ПДР України, згідно з яким «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», перед початком здійснення руху заднім ходом не виявив особливої обережності, не переконався у відсутності пішоходів чи сторонніх осіб біля задньої частини керованого ним автомобіля та не скориставшись допомогою інших осіб для забезпечення безпеки руху, розпочав та продовжив рух заднім ходом, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 який перебував біля задньої частини автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження, від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи дослідження трупа ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: смугоподібні садна на передній та задній поверхнях грудної клітини в нижній третині, масивна кровонапливність м`яких тканин грудної клітини справа в проекції 6-11 ребер з утворенням «кишені», заповненої кров`ю, об`ємом близько 400 мл, розрив міжреберних м`язів 7-го міжреберця зліва, переломи 6-11 ребер зліва та 7-9 ребер справа по передньо-пахвинними лініями, без пошкодження пристінкової плеври, перелом хребта між 12-м грудним та 1-м поперековим хребцями з розривом міжхребцевого диску, зв`язкового апарату, розмізкуванням речовини спинного мозку, розмізкування селезінки, правої нирки, правої долі печінки, наднирників, розриви сальника, печінки, аорти в черевному відділі, масивна кровонапливність заочеревної клітковини, жирової капсули правої нирки, крововиливи в область коренів та нижніх долей легень, брижі тонкої кишки, наявність в черевній порожнині близько 1000 мл. рідкої крові, малокрів`я внутрішніх органів. Смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми грудної клітини та черева у вигляді переломів хребта та ребер у ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо при обставинах дорожньо-транспортної пригоди та у строки вказані в постанові. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , в момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла та був обернутий передньою поверхнею тіла до транспортного засобу, що рухався. Після контакту автомобіля з нижньою частиною грудної клітини ОСОБА_8 відбулось здавлення тіла потерпілого між автомобілем та стаціонарним об`єктом (наприклад стіною). Враховуючи обставини, експерт вважає що потерпілий в момент контакту не знаходився в русі.

Грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б, 2.3 д, 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що15 липня 2016 року, близько 12 години 20 хвилин він, керуючи автомобілем марки «RENAULT MIDLUM», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом в напрямку до терміналу рампи «D-4» складських приміщень ТОВ «С-Логістік», які знаходяться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кільцева дорога, 62, проявив та розпочав рух заднім ходом, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перебував біля задньої частини автомобіля. Завдану потерпілій матеріальну та моральну шкоду він повністю відшкодував, просив не позбавляти його свободи та позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки водій це його професія і позбавлення прав водія поставить його сім`ю у тяжке матеріальне становище, бо він не зможе працювати, а отже не зможе прогодувати свою сім`ю.

Учасники судового процесу не заперечували проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину і не заперечував факту порушення ним п.2.3»б», п.2.3 «д», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, в наслідок чого потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, в зв`язку з чим судовий розгляд відбувся за правилами ч .3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені обвинуваченому, який проти такого порядку розгляду справи не заперечував.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу .

Таким чином, суд приходить висновку, що вина обвинуваченого в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд, у відповідності до ст. 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей. За таких обставин суд вважає можливим при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд виходив з того, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, без обтяжуючих обставин, добровільно відшкодував завдану моральну та матеріальну шкоду потерпілій, яка просила не позбавляти обвинуваченого свободи, працює неофіційно водієм, має на утриманні двох малолітніх дітей і в умовах нестабільної економічної ситуації в країні застосування такого виду додаткового покарання позбавить його роботи, що потягне за собою позбавлення засобів до існування.

На думку суду, саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід відносно ОСОБА_7 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався і підстави для його обрання до ступу вироку в законну силу відсутні.

Цивільний позов у справі відсутній.

Судові витрати по справі стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у справі відсутні..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на три роки. Відповідно ст.76 КК України покласти на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїзждати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід відносно ОСОБА_7 під час досудового розслідування і судового провадження не обиралися і підстави для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави за проведення судових інженерно-транспортних експертиз 1407 грн. 36 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копії вироку.

Копії вироку негайно, після його проголошення, вручаються засудженому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1