У Х В А Л А

11.05.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії та бездіяльність прокурора Закарпатської області, яка виражена в невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР ,-

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 31.01.2017 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 19.01.2017 року.

Скарга мотивована тим, що 20 січня 2017 р. скаржником в порядку ст..214 КПК України Прокуророві Закарпатської області подано заяву щодо злочину.
26 січня 2017 р. листом ОСОБА_3 отримав відповідь відмову щодо не внесення відомостей до ЄРДР , яка мотивована тим, що в його заяві не наведено достатніх доказів.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК чітко забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення, інформація без будь-яких застережень має вноситися до ЄРДР.
Таким чином в діях прокурора Закарпатської області скаржник вбачає бездіяльність, виражену в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР шляхом приховування злочину.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, з наведених у ній підстав просив задоволити.

Прокурор, який брав участь у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, підстави для внесення заяви скаржника до ЄРДР відсутні.

Розглянувши скаргу, оглянувши матеріали по заяві ОСОБА_3 , заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України заявником на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів, зокрема з заяви ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КпКУ та штампу що міститься на ній "Прокуратура Закарпатської області" від 20.01.2017 року вбачається, що заявник - скаржник ОСОБА_3 дійсно 20.01.2017 року, письмово повідомив про кримінальне правопорушення (злочин), який на його думку мав місце в Мукачівському міськрайонному суді при розгляді його справи №303/3016/16-а , №2-а/303/156/16 , у спосіб та порядку, передбаченому ст. 214 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості у ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1.4 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17 серпня 2012 року № 69, цей строк обчислюється з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність при поданні заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, та у випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом звязку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.

Слідчим в ОВС СВ СУ прокуратури області радником юстиції В.Юсип, листом від 24.01.2017 року №17/1-169-14 доведено до відому ОСОБА_3 про те, що за результатами перевірки по його заяві від 19.01.2017 року, - відсутні ознаки будь-якого кримінального правопорушення (злочину) у зв"язку з чим його заява у розумінні ст.214 КпКУ не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

При цьому повідомлено, що заявник має право оскаржити «прийняте рішення» до суду. При цьому, у повідомленні не зазначено, - «яке саме рішення?» та «форму процесуального документу», який може бути оскаржено заявником ОСОБА_3

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, правоохоронні органи не можуть послатися на необхідність проведення перевірки як причину невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви громадянина. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного в ЄРДР. Лише потім, у випадку якщо посадова особа дійде висновку, що, наприклад, у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" розяснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК чітко забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до ЄРДР (незалежно від того, чи така заява стосується особи відносно якої вона написана, чи в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на їх думку, злочинів).

За таких обставин приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, підлягає до часткового задоволення в частині зобов"язати прокурора внести відомості до ЄРДР.

Що стосується вимоги ОСОБА_3 щодо визнання його потерпілим , суд приходить до висновку про відмову в даній частині скарги , оскільки з даного приводу прокурором, слідчим не виносилось жодного рішення , тобто з матеріалів справи не вбачається жодних відомостей про відмову скаржнику у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим, а тому суд не може прийти до висновку про порушення прав чи інтересів скаржника в даній частині .

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України , слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії та бездіяльність прокурора Закарпатської області, яка виражена в невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР - задоволити частково .

Зобов"язати прокурора Закарпатської областної прокуратури внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 від 19.01.2017 року .

В задоволенні решти скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до положень ч.3 ст. 307 КПК України.

На підставі вимог ч.2 ст. 376 КпКУ з повним текстом ухвали суду сторони можуть ознайомитись о 14 год. 00 хв. 12.05.2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1