ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-1883 ск 13
П О С Т А Н О В А

01 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , ознайомившись з касаційною скаргою засудженої ОСОБА_2 на вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2013 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_2 просить перевірити кримінальну справу щодо неї в касаційному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 386, ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року касаційні скарги на судові рішення, визначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили або не пізніше одного місяця з дня одержання постанови про відмову у витребуванні справи.

Із матеріалів провадження убачається, що впродовж установленого законом строку на касаційне оскарження ОСОБА_2 зверталась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення.

Постановою судді касаційного суду від 29 березня 2013 року ОСОБА_2 було відмовлено у витребуваннікримінальної справи щодонеї у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 350 КПК України 1960 року з наданням строку на усунення недоліків у межах строку на касаційне оскарження або протягом місяця з дня отримання даної постанови.

Засуджена поза межами наданого їй строку на усунення недоліків та з пропуском строку на касаційне оскарження, повторно звернулась з касаційною скаргою 12 лютого 2014 року, однак постановою ВССУ від 04 березня 2014 року її касаційну скаргу було визнано такою, що не підлягає розгляду.
Також, 26 травня 2016 року, тобто після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 386 та ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, засуджена ОСОБА_2 втретє звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ті ж судові рішення. Однак постановою ВССУ від 09 червня2016 року її касаційну скаргу було визнано такою, що не підлягає розгляду.

28 лютого 2017 року, тобто після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 386 та ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, засуджена ОСОБА_2 вчетверте звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ті ж судові рішення. Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до районного суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року. Однак, постановою Гребінківського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року їй відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання. Засуджена, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року постанову районного суду залишено без зміни.

За таких обставин, касаційна скарга засудженої ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 4 ст. 386 КПК України 1960 року визнається такою, що не підлягає розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ст.ст. 386, 388 КПК України 1960 року,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_2 визнати такою, що не підлягає розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1