Справа № 727/8995/16-к
Провадження № 1-кп/727/73/17
24 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю учасників судового кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В порядку ч. 3 ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового кримінального провадження постановлено питання про доцільність продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 доводи обґрунтувала тим, що ризики, які були предметом розгляду при застосуванні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 не зменшилися, зокрема, це ризики, в рамках вимог ст. 177 ч. 1 КПК України - запобігання перешкоджанню встановленню істини по справі, вчиненню інших кримінальних правопорушень, продовження вчинення інших правопорушень, а тому просила продовжити в установленому законом порядку строк дії обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого по поставленому питанню висловив думку на розсуд суду. Обвинувачений ОСОБА_5 не погодився з думкою прокурора і просив його відпустити з метою віднайти свідків.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Судом установлено що на підставі ухвали слідчого судді від 27.10. 2016 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який згідно ухвали суду від 14.12.2016 року було продовжено на 60 діб, термін дії якого спливає 08.02. 2017 року о 04.30 год. Судове слідство по справі не завершено, з об`єктивних причин не допитані свідки сторони обвинувачення, не досліджені матеріали кримінального провадження.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати чи розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців (ст. 331 КПК України).
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Отже, враховуючи вищенаведене та позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно; воно має вирішуватися в кожній справі із урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони грунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Гарсія Руіс проти Іспанії»).
Отже, щодо вирішення питання доцільності продовження дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників процесу, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованих останньому діянь, з врахуванням і того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості; з врахуванням того, що судовий розгляд справи не завершено з об`єктивних причин, а саме в засіданні не допитаний заявлений свідок сторони захисту, з врахуванням і соціальних зв`язків ОСОБА_5 , з врахуванням того, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, те, що останній не працює, суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, - переховування обвинуваченого . від суду зважаючи на тяжкість санкції статті за пред`явленим йому обвинуваченням; - вчинення іншого кримінального правопорушення. Таким чином, з врахуванням вимог ст.183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу застосованого у вигляді тримання під вартою і вважає що слід продовжити термін дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 20 травня 2017 року до 04.30 годин і вважає, що застосований до паламарчука М,В. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникненню ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд
Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 діб - до 20 травня 2017 року до 04.30 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1