Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/109/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 187 (86, 86-1, 142) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джалаір Джалілабадського району, Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, маючого середню освіту, без місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 13 год. 30 хв. 06.03.2017 року по 13 год. 30 хв. 04.05.2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року задоволене клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно ОСОБА_8 .

Висунуто підозру ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яка мала місце 22.12.2016 року та спричинено потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2200 грн. та потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3200 грн.

Мотивуючи зазначену ухвалу слідчий суддя зазначив, що внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст.ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного, корисного, тяжкого кримінального правопорушення, не одружений, не має на утримані дітей на території України, не має на території України місця реєстрації, не є громадянином України, матеріали клопотання не містять доказів, що підозрюваний офіційно перебував у шлюбі, від якого з його слів має двох дітей, одна з яких повнолітня та розлучився. При цьому, з його слів він притягався до кримінальної відповідальності за вбивство на території Російської Федерації, де і відбував покарання. За наведеного наявність брата, що вже тривалий час є громадянином України та проживає у м. Кропивницькому не свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків, тим паче, що не спростовані доводи слідчого, що підозрюваний перебуває на території України незаконно. Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведені ризики визначені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність рідного брата, який є громадянином України та проживає в м. Кропивницькому, та жінки з якою він проживає нетривалий час, та яка згодилась забезпечити його умовами проживання не є достатніми підставами для визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 . Обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що не відповідає об`єктивним обставинам справи.
Зазначає, що ОСОБА_8 , окрім того, що має рідного брата, також проживає із своєю співмешканкою, яка має постійне місце проживання та є громадянкою України, тобто у підозрюваного є сталі соціальні зв`язки, а з моменту події інкримінованого злочину пройшов вже тривалий час і він не намагався зникнути.

Вказує, що зазначені прокурором ризики носять лише декларативний характер і не є реальними.

Також зазначає, що під час розгляду клопотання стороною захисту було заявлено про порушення відносно ОСОБА_8 його права на свободу та особисту недоторканість. Мова йшла про те, що фактичним часом затримання ОСОБА_8 є 13.30 06.03.2017, а не 13.30 07.03.2017 року, як вказано в протоколі затримання. Також повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено 07.03.2017 вручено лише о 22 годині (а то і пізніше), тобто з порушенням процесуальних норм, а отже ОСОБА_8 незаконно утримувався під наглядом поліції.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_13 , які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування чи зміну запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів провадження, 22 грудня 2016 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0015796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_8 .
В суді апеляційної інстанції ніким з учасників не ставився під сумнів факт того, що фактичне затримання ОСОБА_14 відбулось 06.03.2017 року о 13 годині 30 хвилин, як це було встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу 09.03.2017 року.
07 березня 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
09 березня 2017 року ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.05.2017 року.
Стороною захисту надано підтверджуючі матеріали щодо реєстрації ОСОБА_15 та характеристику на підозрюваного ОСОБА_8 .
Стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
На думку апеляційного суду, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно яких обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу в достатній мірі не перевірені підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України внесено 22 грудня 2016 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру лише 07 березня 2017 року, за цей час ОСОБА_8 місце проживання не змінював, за межі України не виїжджав, а отже і спроб перешкоджати досудовому слідству не чинив.
З огляду на це застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.
Посилання на те, що санкція кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна, не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у даному випадку прокурором хоч і було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проте зазначені слідчим у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_8 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В силу ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права ОСОБА_8 на свободу, то апеляційний суд вважає, що забезпечити належну поведінку останнього можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло з 18.00 до 09.00 наступного дня. Такий запобіжний захід, на думку апеляційного суду, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової.
Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року стосовно ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, в межах строку досудового слідства, тобто з 20.03.2017 року до 04.05.2017 року.

На підозрюваного ОСОБА_8 покласти наступні обов`язки: -заборонити залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 18.00 до 09.00 наступного дня,

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;

- здати на зберігання до відповідних органів, які проводять досудове розслідування паспорт громадянина Азербайджана ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_8 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , організацію її виконання покласти на процесуального прокурора ОСОБА_6 ..

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2