АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №2024/1/313/11 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/224/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скасування арешту з майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7

- потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

- представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 30.09.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту з майна.
Як встановлено, ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна накладеного постановою слідчого ОСОБА_12 від 30.11.2009 р. по кримінальній справі №18090098 (справа №2024/1-313/11) за його обвинуваченням у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме на вклади, цінності та інше майно, де б таке не знаходилося. При цьому посилався на те, що постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 29 липня 2011 року ОСОБА_11 звільнено від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч.1 ст.135, ч.1 ст.286 КК України, кримінальна справа провадженням закрита у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а цивільні позови потерпілих залишені без розгляду. Підставою накладення арешту вказано забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині конфіскації майна). Питання про скасування арешту не розглядалось, підстави, з якими було пов`язано застосування заходу забезпечення позову відпали. Оскільки арешт накладений постановою слідчого по закритій кримінальній справі, не скасований, це порушує його право на володіння та користування майном. Наявність арешту майна підтверджується інформацією від 17.08.2016 р. регіонального сервісного центру МВС в Харківській області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та постановити свою ухвалу, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 29.07.2011 року ОСОБА_11 був звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.1 ст.286 КК україни, кримінальну справу було закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільні позови залишені без розгляду.

В рамках розслідування даної кримінальної справи, слідчим відділу розслідування ДТП СВ ГУМВС України в Харківській області 30.11.2009 року було винесено постанову про накладення арешту на майно, а саме на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_11 де б таке не знаходилося відповідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року). Підставою винесення постанови на накладення арешту було забезпечення цивільного позову, виконання вироку в частині можливої конфіскації майна.
Під час вирішення судом питання про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, з урахуванням того, що заявлений потерпілими цивільний позов було загашено без розгляду і покарання у вигляді конфіскації майна йому не було призначено, питання щодо скасування арешту майна, накладеного слідчим під час досудового розслідування, судом вирішено не було, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду з зазначеним клопотанням.
Розглянувши вказане клопотання суд прийняв рішення про відмову в його задоволенні.
Так, відмовляючи в задоволені клопотання, суд послався на те, що на підтвердження наявності арешту майна заявник посилався лише на довідку регіонального сервісного центру в Харківській області від 17.08.2016р., відповідно до якої на автомобілі марки «SUBARU FORESTER» та «MAZDA 6» арешт не застосовано, а накладено лише обмеження на проведення реєстраційних заходів.
Також, суд прийшов до висновку, що в скарзі немає конкретно зазначених предметів та не надано документів, які б підтверджували здійснення факту опису і арешту автомобілів, конкретних цінностей, чи вкладів ( в певному банку) в рамках вищезазначеної кримінальної справи.
Звертає увагу на те, що в постанові слідчого від 30 листопада 2009 р. по кримінальній справі №18090098 не зазначено конкретне майно ОСОБА_11 , постанова винесена відповідно вимог ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) яка передбачала накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.
Існування на теперішній час та у подальшому арешту згідно постанови слідчого має та буде мати негативні наслідки, які призведуть до того, що на отримане майно ОСОБА_11 у подальшому у власність, воно буде підлягати забороні, обмеженню в користуванні і т.д., оскільки постанова зазначає - на все майно, вклади, цінності та інше майно ОСОБА_11 де б таке не знаходилося.
На думку захисника, на теперішній час відпали обставини, які були підставою для накладання арешту на майно, яке було накладено в межах кримінальної справи, яка була судом закрита і ОСОБА_11 був звільнений від кримінальної відповідальності, і його існування порушує право його власності, яке відповідно до Конституції України є непорушним.
При цьому, будь-яких негативних наслідків скасування арешту майна, накладеного саме в межах кримінального провадження для інших осіб не існує
Відповідно ст. 370 КК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку захисника ухвала суду від 30.09.2016 року постановлена з порушення вищевказаних вимог, тому вона підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти скарги, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав скаргу, потерпілих та їх представника, які просили відмовити в задоволенні апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Постановою слідчого від 30.11.2009 року в забезпечення цивільного позову та виконання вироку накладено арешт на цінності, інше майно, заощадження обвинуваченого ОСОБА_11 .
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова 29.07.2011 року обвинуваченого ОСОБА_13 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальна справа закрита, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності (за нереабілітуючих підстав). Цивільний позов потерпілих залишений без розгляду.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.2013 року позов прокурора в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди задоволено, стягнуто шкоду в розмірі 28737 гривень. Це рішення апеляційним судом Харківської області залишено без змін 11.12.2013 року.
14.11.2013 року ухвалою районного суду за заявою ОСОБА_8 були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортні засоби, які належать ОСОБА_11 .
Потерпіла ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої доньки звернулася в районний суд до ОСОБА_11 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у зв`язку з заподіяним каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`ю, у зв`язку з чим 24.04.2017 року Ленінським райсудом м. Харкова відкрито провадження, а справа призначена до судового розгляду.
З урахуванням викладеного, а також те, що відносно обвинуваченого справа була закрита по нереабілітуючим обставинам, районний суд 30.09.2016 року обгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_13 про скасування арешту з майна. Тому апеляційний суд прийняте рішення залишає без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Доводи апеляції захисника, що відпали підстави накладення арешту та це порушує право власності ОСОБА_13 , спростовується вищенаведеним, тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2016 р. про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту з майна залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: