Справа №345/2103/17
Провадження № 1-кс/345/476/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2017 року м. Калуш
Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на дії старшого слідчого Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, яка полягає у скасуванні постанови про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи,
Під час досудового розслідування було призначено ряд експертиз. Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №418/15 від 20.02.2017р. ведення хворого ОСОБА_6 в реанімаційному відділенні Калуської ЦРЛ було неправильним, важкість його стану було недооцінена, а необхідна трахеотомія (або конікотомія) своєчасно виконана не була, що слід вважати дефектами медичної допомоги.
Скаржник зазначає, що вказаний висновок експерта є неповним, неясним, необґрунтованим, суперечить матеріалам справи і описовій частині самого експертного висновку. Так, в описовій частині висновку зазначено, що настання смерті ОСОБА_7 не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги лікарями відділення анестезіології та інтенсивної терапії Калуської ЦЛР (ст.13). Проте у підсумках, викладених на сторінці 17, зазначається про неправильну тактику ведення лікування хворого, що вказує на невідповідність висновку експертизи фактичним даним.
Адвокат вказує, що всі лікувальні заходи було проведено згідно протоколу, затвердженого наказом МОЗ України від 24.03.2009р. №181 та наказу МОЗ №34 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації екстреної медичної допомоги», загальний стан хворого не був життєво-загрожуючим, а вітальні показники були стабільні та адекватні (про це свідчить сама комісія на ст.13,15), а тому висновок експертизи в частині неправильного ведення хворого є безпідставним та необґрунтованим.
Зазначає, що не відповідає дійсності і вимогам МОЗ України висновок комісії про те, що конікотомія була проведена із запізненням, оскільки не враховано той факт, що хворий ОСОБА_8 був доставлений у Калуську ЦРЛ з діагнозом «Набряк Квінке» зі стабільними показниками і даних про асфіксію не було, а тому згідно протоколу, затвердженого наказом МОЗ України від 24.03.2009р. №181 та наказу МОЗ №34 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації екстреної медичної допомоги», проводити відразу конікотомію було недоцільно. Це також вказано на стор.13, у підсумках комісії експертів (п.2.і 3), де стверджується, що явища стенозу гортані біли відсутні і тактика лікування була обрана правильно. Стеноз гортані виник пізніше (ст.14).
Не зафіксовано у експертному висновку той факт, що коли раптово настала асфіксія (апноетичний криз) о 23.10 год., відразу негайно було проведено спробу інкубації ендотрахеальними трубками, діаметром від 8 до 5 мм, але через важність перебігу хвороби технічно виконати інкубацію трахеї було неможливо. Відразу після спроб інкубації трахеї було розпочато конікотомію з 23.10 год., що зазначено в протоколі реанімаційних заходів.
При цьому конікотомію було виконано за методикою, яка була доступна, а саме введенням кількох широкопросвітних голок в щитовидно-персневидну мембрану з наступною інгаляцією О2. Проведення конікотомії негайно завершив лор-фахівець о 23.15 год. (стор. 8 висновку експерта).
У зв`язку із наведеним адвокат ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого Калуського ВП ГУНП ОСОБА_4 із клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи. Проте постановою слідчого від 09.06.2017р. в задоволенні клопотання відмовлено. Тому скаржник просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи; зобов`язати слідчого ОСОБА_4 призначити у кримінальному провадженні повторну судово-медичну експертизу за фактом смерті ОСОБА_6 , 1968 року народження.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з вищенаведених підстав і просить її задоволити.
Старший слідчий СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги. Наголосила, що підсумки комісії Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України №418/15 є обґрунтованими, не суперечать фактичним обставинам справи і описовій частині самого експертного висновку. Так, начальник ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» ОСОБА_9 під час допиту вказав, що експертний висновок №418/15 від 20.02.2017р. складений відповідно до Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р., даний висновок не суперечить його описовій частині, так як описова частинамістить відомості, в тому числі попередньої експертизи №84 від 17.04.2015р., проведеної Дніпропетровським обласним бюро судмедекспертизи, а саме ст.12-15 висновку. Слідча зазначила, що у проведенні повторної експертизи немає необхідності, оскільки заявлені питання у скарзі є тими ж самими, які ставились перед комісією ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» та на які було надано вичерпну відповідь.
В межах даного кримінального провадження Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України було проведено комісійну судово-медичну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта №418/15 від 20.02.2017р.
Не погоджуючись із вказаним висновком експертизи, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи. Як вбачається з постанови слідчого від 09.06.2017р. зазначене клопотання було розглянуте слідчим і в його задоволенні відмовлено з тих підстав, що підсумки комісії Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України №418/15 є обґрунтованими, не суперечать фактичним обставинам справи і описовій частині самого експертного висновку, а відповідають Правилам проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р. (а.с.6).
Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
На відміну від КПК України 1960 року, у новому КПК України 2012 року немає визначення понять первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз.
За загальним правилом, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.
Такі ж роз`яснення надано судам у п. 11 постанови пленуму ВСУ "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" від 30.05.1997 № 8.
Разом з цим, відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, "… первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи".
Згідно п. 2.3. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України, повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам).
Натомість висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи № 418/15 від 20.02.2017р., що проведена судово-медичною експертною комісією ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» є практично протилежним висновку попередньої судово-медичної експертизи. Так, комісія експертів ДУ «Головного бюро СМЕ МОЗ України» прийшла до висновку, що в реанімаційному відділенні Калуської ЦРЛ ведення хворого було неправильним, важкість його стану була недооцінена, а необхідна трахеотомія (або конікотомія) своєчасно виконана не була, що слід вважати дефектами медичної допомоги; між вказаними дефектами та настанням смерті ОСОБА_6 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Водночас оскаржувана постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи взагалі не містить обґрунтувань з точки зори наявних розбіжностей у вказаних висновках та з яких підстав слідчий бере до уваги саме висновок ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» і не враховує висновок КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судмедекспертизи».
Відповідно до положень ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Таким чином, враховуючи, що наявні висновки експертиз містять протилежні відповіді на одні і ті ж самі питання, слідчий суддя вважає, що оскаржувану постанову слідчого слід скасувати та зобов`язати його призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу по питаннях, зазначених у клопотанні адвоката ОСОБА_3 .
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 242, 303-307, 372 КПК України,
Скаргу задоволити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: