Номер провадження: 11-кп/785/481/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону південного регіону України ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2017 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000022 від 04.03.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянин України, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст.369-2 КК України до штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що ставить 25500 грн.

ВСТАНОВИВ:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 17 березня 2016 р., приблизно о 19:00 год., знаходячись в кафе «Бельвіль», розташованому в м. Одеса, проспект Шевченка, 8/3, будучи керівником апарату Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області та тимчасово виконуючи обов`язки першого заступника голови Овідіопольської районної державної адміністрації, діючи з прямим умислом та з метою отримання неправомірної вигоди, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_9 , за надання неправомірної вигоди для себе, обіцяв здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - виконувачем обов`язків начальника відділу містобудування та архітектури Овідіопольської РДА ОСОБА_10 щодо прискорення підписання та видачі завдання на розроблення детального плану території земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га, для розміщення складів холодильного типу для зберігання плодоовочевої продукції за адресою: АДРЕСА_3 .

Рудик М.М. одержав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 5 квітня 2016 р., становить 129 950 грн., від ОСОБА_9 05 квітня 2016 р., приблизно о 19 год. 35 хв., біля гаражних споруд, розташованих напроти будинку АДРЕСА_4 .

В апеляційній скарзі прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону південного регіону України ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, встановлених у вироку суду, а також доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за м`якістю, та ухвалити новий вирок в цій частині, призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 369-2 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на державній службі строком 3 роки, посилаючись на те, що суд належним чином не мотивував призначене покарання, безпідставно не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме положення ст. 55 КК України щодо додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та не забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Так, відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 269-2 КК України, як обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в повному обсязі визнавав обвинувачення, в зв`язку з чим суд 1-ї інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, як зазначалось, не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , однак вважає незаконним та невмотивованим призначене обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
Так, згідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З вироку суду вбачається, що суд першої інстанції, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а також визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання, врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначив покарання у межах санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Так, відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття у вчиненні злочину.

При апеляційному розгляді прокурор не оспорював правомірність та обґрунтованість зазначеної обставини, що пом`якшує покарання, та пояснив, що обвинувачений ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю злочину.
Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що раніше ніколи не вчиняв правопорушень та злочинів, з моменту вчинення та затримання на місці злочину послідовно визнає вину, щиро кається та просить не позбавляти його волі, оскільки він має на утриманні родину, в якій виховуються двоє малолітніх дітей.

Суд першої інстанції також встановив дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, родину, на його утриманні двоє малолітніх дітей, працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Також, як зазначалось, суд не встановив обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, встановив та врахував зазначені обставини, прямо передбачені кримінальним законом при призначені покарання за вчинення кримінального правопорушення, зокрема такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та призначив покарання у вигляді найвищого розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів .

При цьому, згідно вимог ст. 374 ч.3 п. 2 КПК України, у вироку суду належним чином мотивовані підстави прийнятого судового рішення, тобто порушення вимог кримінального процесуального закону, які зазначені в апеляційній скарзі не вбачається.

В апеляційній скарзі прокурора не міститься обґрунтувань того, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість, не відповідає особі обвинуваченого, так як обставини, які, відповідно до вимог ст.ст. 65 ч. 1 п. 3 КК України, були встановлені у вироку суду та передбачені кримінальним процесуальним законом при призначені покарання, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

При розгляді апеляційної скарги також не встановлено необґрунтованості висновку у вироку суду про те, що покарання у вигляді штрафу є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з урахуванням обставин справи та відношення обвинуваченого до вичиненого злочину підстав для скасування судового рішення та призначення покарання у вигляді позбавлення волі апеляційний суд не знаходить.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про скасування вироку суду першої інстанції в зв`язку з не застосуванням ст. 55 КК України, оскільки, як зазначали учасники апеляційного провадження, згідно чинного антикорупційного законодавства, особа, засуджена за вчинення корупційного злочину позбавлена можливості обіймати посади на державній службі.

При таких обставинах, згідно вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, підстав, передбачених ст.ст.407, 410-414 КПК України, для скасування вироку суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.376, 404,405,407,409, 419 КПК України апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2017 року, яким ОСОБА_8 засуджений ч.2 ст. 369-2 КК України до штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що ставить 25500 грн. залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 04.04.2017 року о 09:30 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2