АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 630/744/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/625/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 630/744/16-к за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.166 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків громадянки України,українки, з повною загальною середньою освітою, одруженої, не працює, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимої,
останню визнано винною і засуджено за ст.166 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання, ухвалення нового вироку та призначення покарання без застосування ст.ст.75 та 76 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора області не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнана винною в тому, що злісно не виконала встановлені законом обов`язки по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, за таких обставин:
Відповідно до чч. 2, 4 ст. 150, чч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний, духовний, моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
ОСОБА_8 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком дітей є ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_8 мешкає однією сім`єю, але не перебуває в зареєстрованому шлюбі. Сім`я ОСОБА_14 перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради як сім`я, що опинилися в складних життєвих обставинах. Службовими особами служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області до ОСОБА_8 , як матері, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо піклування про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, виносились неодноразові усні попередження про покращення умов утримання та виховання малолітніх дітей. Крім того, 14 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків, щодо виховання дітей). ОСОБА_8 була попереджена про недопустимість невиконання батьками обов`язків, щодо виховання дітей. Незважаючи на це, ОСОБА_8 ухилилася від виконання обов`язків матері. Її син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 16 травня 2016 року приблизно о 16.00 год., перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , упав з даху льоху на асфальтобетонне покриття землі та отримав тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму. При цьому, батьки повинні були побачити зазначене та звернутися за медичною допомогою до лікаря. Однак, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_8 під час вказаної події не здійснювала контроль за поведінкою дітей, оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння та спала. Батько дітей ОСОБА_7 , 16 травня з 07 год. 32 хв. до 17 год. 47 хв. перебував на робочому місці на території ПАТ «Турбоатом», що підтверджується довідкою № 27-269 від 10 серпня 2016 року, а тому не мав змоги контролювати дітей. У подальшому ОСОБА_15 перебував вдома до моменту смерті, яка настала в ніч з 16 на 17 травня 2016 року. Частиною 1 ст.3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. ОСОБА_8 , як матір, була зобов`язана піклуватися здоров`ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, однак не вжила ніяких належних заходів для виклику до дитини медичних працівників для надання невідкладної медичної допомоги та госпіталізації, і ця бездіяльність призвела до тяжких наслідків - смерті дитини. Відповідно до ч.І ст. 10, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Таким чином, ОСОБА_8 повинна була після повернення додому перевірити стан здоров`я дітей та, за необхідності, звернутися за медичною допомогою. Але ОСОБА_8 дізналася про те,що сталося після того як її малолітній син помітив, що його брат Нікіта мертвий та після повідомлення працівників поліції.
Унаслідок злісного невиконання ОСОБА_8 , як матір`ю, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 помер у житловому будинку по АДРЕСА_1 . У малолітнього ОСОБА_15 встановлені наступні тілесні ушкодження: голови: закрита черепно- мозкова травма у формі забою головного мозку з формуванням субарахноїдального крововиливу (під м`які мозкові оболонки), масивного епідурального крововиливу (над твердою мозковою оболонкою) в правій скроневій області, перелому луски правої скроневої з наявністю крововиливу у правий скроневий м`яз; Кінцівок: садно на розгинальній поверхні в області проекції лівого ліктьового суглобу, садно на розгинальній поверхні в області проекції правого колінного суглобу, патаморфологічні ознаки набряку - набухання головного мозку з дислокацією усіх його структур. Причиною смерті ОСОБА_16 став набряк - набухання з дислокацією головного мозку, що є смертельним ускладненням вищевказаної закритої черепно-мозкової травми та має причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті. Зазначена черепно -мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Враховуючи об`єм та характер встановленої при експертизі трупа ОСОБА_16 черепно-мозкової травми, при своєчасному наданні медичної допомоги, з великою вірогідністю життя дитини могло б бути збережене.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на матеріалах справи і ніким в апеляційному порядку не оспорені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно вимог ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість. Що стосується апеляційних вимог заступника прокурора Харківської області, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання та звільняючи від його відбування обвинувачену із застосуванням вимог ст. 75 КК України, дотримавсь вимог ст.65 КК України, урахувавши щире каяття обвинуваченої та вчинення злочину вперше.
Крім того, колегія суддів уважає за необхідне врахувати, що на утриманні й вихованні обвинуваченої знаходяться ще троє малолітніх дітей. Потерпілий ОСОБА_7 стверджував у апеляційному суді, що після смерті їхньої спільної дитини обвинувачена дуже змінилася, стала вести себе позитивно, приділяє вихованню дітей багато уваги, любить їх, переживає те, що сталося з сином, разом з обвинуваченою вони затіяли ремонт житла. Упоратись самому з дітьми йому буде дуже важко. А тому просив не позбавляти обвинувачену волі. Сама обвинувачена в апеляційному суді посилалася на щире каяття та своє прагнення бути доброю матір`ю дітям.
Відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів уважає, що покарання в виді 4 років позбавлення волі відповідає характеру, ступеню тяжкості злочину, що був вчинений обвинуваченою. Але з урахуванням викладеного щодо змін у її житті й ставленні до виконання власних батьківських обов`язків, незважаючи на тяжкість наслідків злочину, що був нею скоєний, звільнення обвинуваченої від покарання сприятиме її виправленню та запобіганню нових злочинів. А, крім того, таким звільненням буде забезпечено права та інтереси трьох малолітніх дітей обвинуваченої.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19