УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 537-539 КПК України та Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за клопотанням (заявою) ОСОБА_2 про зарахування засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення, -

встановив:
12 січня 2016 року у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшло дане клопотання (заява) заявника.

Згідно з ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали 14 січня 2016 року.

Тож, суд, перевіривши виконання вимог ст.ст. 537-539 КПК України та Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (надалі Закон), приходить до наступного.

Згідно п. 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону, цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Тобто, у п. 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону визначено лише імперативне коло суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, в тому числі шляхом звернення до суду з клопотанням.
При цьому, суд враховує, що пункти 3 і 2 прикінцевих положень нерозривно пов`язані між собою та визначають порядок застосування цього Закону до осіб, щодо яких на момент набрання чинності Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю з безпосереднім урахуванням норм ст. 539 КПК України.
Разом з тим, ч. 2 ст. 43 КПК України передбачено, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
У даному випадку, з наявних у суду матеріалів та безпосередньо даних автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» (судове провадження 755/18975/15-к, 1-кп/755/1077/15), слідує, що вирок відносно засудженого ОСОБА_3 на цей час не набрав законної сили.

Тобто, у світлі вищезазначених положень КПК України, на час подання цього клопотання (заяви) 11 січня 2016 року (вхідний до суду 12 січня 2016 року) засуджений не є особою, щодо якої набрав законної сили обвинувальний вирок.
За таких умов, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання (заява) заявника підлягає поверненню останньому з роз`ясненням того, що таке повернення, не позбавляє його права повторного звернення після набрання вироком законної сили з даним питанням до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконуватиметься такий вирок стосовно засудженого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суддя, -

ухвалив:
Клопотання (заяву) ОСОБА_2 про зарахування засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення клопотання (заяви) надіслати особі, яка його подала, разом із ним та усіма доданими до нього документами.

Повернення клопотання (заяви) не є перешкодою для повторного звернення після набрання вироком законної сили до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконуватиметься такий вирок стосовно засудженого в порядку Кримінального процесуального Кодексу України з питанням зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1