29.06.2017 Справа № 756/5881/17

№ 756/5881/17-к
№ 1-кп/756/605/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
23 червня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, такого, що офіційно не працевлаштований, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

в с т а н о в и в:
як указано в обвинувальному акті, ОСОБА_6 діючи умисно, з єдиним злочинним наміром, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зайняття забороненим видом господарської діяльності, і отримання доходу від зайняття ігорним бізнесом, порушуючи Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» №1334-VI від 15.05.2009 року, відповідно до якого в Україні заборонений гральний бізнес і участь в азартних іграх, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на зайняття гральним бізнесом, з метою проведення азартних ігор і надання громадянам можливості доступу до азартних ігор, в період часу з початку лютого місяця 2017 року по 16.02.2017 року, маючи умисел на зайняття видом господарської діяльності відносно якої спеціальна заборона, встановлена законом, усвідомлюючи що на зайняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, передбачаючи можливість отримання прибутку на бажаючи цього, порушуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» №1334-VI від 15.05.2009 року, займався забороненим видом господарської діяльності - гральним бізнесом, в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на другому поверсі вищевказаного приміщення шляхом організації азартних ігор на гральних автоматах при наступних обставинах.
Так, 07.02.2017 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заключив договір суборенди нежитлового приміщення з ФОП « ОСОБА_8 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на другому поверсі нежитлового приміщення загальною площею 295 м.кв. та в подальшому ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 для використання та здійснення останнім діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом. Після цього на другому поверсі нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , було облаштовано під ігровий зал.
Так, на початку лютого 2017 року у невстановлений слідством час ОСОБА_6 перебував у нежитловому приміщенні на другому поверсі, за адресою: АДРЕСА_2 , де помістив дванадцять гральних автоматів, для реалізації злочинного умислу направленого на зайняття гральним бізнесом.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на зайняття гральним бізнесом, в невстановлений час ОСОБА_6 на другому поверсі нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю із невстановленими досудовим слідством особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), вищезазначені гральні автомати було підключено та встановлено програмне забезпечення «Mega Jack», для проведення азартних ігор.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на зайняття гральним бізнесом, ОСОБА_6 розпочав роботу в гральному закладі з 07.02.2017 по 16.02.2017 та за грошову винагороду забезпечив функціонування вищезазначеного грального закладу в нежитловому приміщенні на другому поверсі, за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зайняття гральним бізнесом, ОСОБА_6 найняв до вказаного грального закладу у нежитловому приміщенні декілька працівників, а саме: адміністратора, охоронця, з метою забезпечення зайняття гральним бізнесом.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття гральним бізнесом, ОСОБА_6 створив умови для здійснення азартних ігор, та контролював діяльність його, так 16.02.2017 у вечірній час доби за адресою: АДРЕСА_2 , гравці, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внесли в гральні автомати по 50 грн.
При цьому за вказівками ОСОБА_6 , працівники даного закладу пояснили гравцям правила гри на гральних автоматах, а саме при свівпадінні на ігровому полі трьох і більше однакових зображень в такому разі гравці мали можливість виграти та забрати грошову винагороду відповідно до правил гри на гральних автоматах.
Крім того, ОСОБА_6 безпосередньо організував та контролював діяльність грального закладу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , другий поверх, що полягало в тому, що останній надавав вказівки працівникам даного закладу щодо здійснення грального бізнесу, порядку отримання та видачі грошових коштів гравцям, а вони виконували вказівки останнього чим забезпечували зайняття ОСОБА_6 гральним бізнесом. Крім того, від гравців вищевказаного закладу за вказівкою ОСОБА_6 працівники забирали за допомогою ключів доступу до гральних автоматів грошові кошти, які знаходилися в середині гральних автоматів та видавали грошові кошти гравцям у разі виграшу та в подальшому передавали ОСОБА_6 , а останній в свою чергу розпоряджався грошовими коштами на власний розсуд. Такими діями ОСОБА_6 оперативно супроводжував процес гри, тим самим займався гральним бізнесом.
Так, ОСОБА_6 всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», яким встановлено заборону на господарську діяльності, пов`язану з гральним бізнесом, в період часу з 07.02.2017 року по 16.02.2014 року, маючи умисел на зайняття видом господарської діяльності відносно якої спеціальна заборона, встановлена законом, усвідомлюючи що на зайняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, передбачаючи можливість отримання прибутку на бажаючи цього, порушуючи вимоги ст. 2 Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» №1334-VI від 15.05.2009 року, займався забороненим видом господарської діяльності - гральним бізнесом, в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на другому поверсі вищевказаного приміщення шляхом організації азартних ігор за допомогою гральних автоматів.
Крім того, встановлено, що оглянутий пристрій є гральним автоматом. Умовою гри на оглянутому гральному автоматі являється поповнення електронних кредитів за допомогою ключа, а можливість виграшу залежить від випадковості та внутрішніх налаштувань системної плати.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.203-2 КК України, як зайняття гральним бізнесом.
Прокурор у судовому засіданні просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисник та обвинувачений не заперечували стосовно призначення кримінального провадження до розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно зі ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, а фактичні обставини справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення не повинні суперечити одне одному.

Разом з тим, при викладені фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, слідчим і прокурором цих вимог не дотримано.

Зокрема, органом досудового розслідування у формулюванні обвинувачення зазначено (дослівно) «з метою реалізації свого умислу, направленого на зайняття гральним бізнесом, ОСОБА_6 найняв до вказаного грального закладу декілька працівників, а саме: адміністратора, охоронця».

У подальшому, орган досудового розслідування знову вказує у формулюванні обвинувачення, що: «за вказівками ОСОБА_6 працівники даного закладу пояснювали гравцям правила гри на гральних автоматах», « ОСОБА_6 безпосередньо організував та контролював діяльність грального закладу, що полягало в тому, що останній надавав вказівки працівникам даного закладу щодо здійснення грального бізнесу, порядку отримання та видачі коштів гравцям; працівники за вказівкою ОСОБА_6 забирали за допомогою ключів доступу кошти, які передавали ОСОБА_6 , чим забезпечували зайняття гральним бізнесом».

Однак, на думку суду, таке знеособлення працівників грального закладу, яким ОСОБА_6 відповідно до обвинувачення надавав вказівки щодо діяльності грального закладу, істотно обмежує право ОСОБА_6 на захист від логічного і конкретного обвинувачення.

При цьому, орган досудового розслідування не лише не зазначив анкетні дані цих працівників грального закладу, але й не вказав їх процесуальний статус, зокрема, чи є ці особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком, або встановленням.

Також, не зазначено в обвинувальному акті процесуального статусу особи на ім`я ОСОБА_7 , який, згідно з формулюванням обвинувачення, передав ОСОБА_6 нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , для використання та здійснення останнім діяльності, пов`язаної саме з гральним бізнесом.
Крім того, у формулюванні обвинувачення вказано про те, що ОСОБА_6 займався гральним бізнесом у період часу з 07.02.2017 по 16.02.2017 року, тобто з моменту отримання від ОСОБА_7 нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_2
Однак, обвинувальний акт містить лише вказівку на те, що 16.02.2017 року у вечірній час доби за адресою: АДРЕСА_2 , гравці, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внесли в гральні автомати по 50 грн.
Натомість, які незаконні дії були вчиненні ОСОБА_6 з 07.02.2017 по 15.02.2017 року з акту не вбачається.
Також, орган досудового розслідування зазначив, що ОСОБА_6 займався гральним бізнесом у період часу з 07.02.2017 по 16.02.2014 року, що є не логічним.

Крім того, у формулюванні обвинувачення орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зайняття забороненим видом господарської діяльності, і отримання доходу від зайняття ігорним бізнесом,створив умови для зайняття гральним бізнесом.

Однак, одразу ж в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 розпочав роботу в гральному закладі за грошову винагороду.

Таким чином, на думку суду, формулювання обвинувачення містить взаємовиключні обставини щодо незаконних дій ОСОБА_6 , пов`язаних чи зі створенням умов для зайняття гральним бізнесом з метою отримання доходу від зайняття ігорним бізнесом, чи із роботою в гральному закладі за грошову винагороду.

Неконкретизоване в обвинувальному акті і те, який саме пристрій (назва, серія чи номер) було оглянуто і чому він є саме гральним автоматом.

Таким чином, наведені обставини, на думку суду, зокрема, така неконкретність та нелогічність формулювання обвинувачення, що викладено в обвинувальному акті, та яке пред`явлено ОСОБА_6 , у разі призначення кримінального провадження до розгляду, унеможливлять виконання судом вимог ст. 348 КПК України щодо роз`яснення особі суті обвинувачення.

Також, суд звертає увагу органу досудового розслідування на наступне.

Як убачається з обвинувального акту, останній був затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 28 квітня 2017 року.

Натомість, з розписок захисника та обвинуваченого, вбачається, що копії обвинувального акту вони отримали ще 28 лютого 2017 року, тобто до його затвердження прокурором.

Європейський суд з прав людини (далі-Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісье та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд

у х в а л и в:
повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1