Справа № 638/2057/14-к
Провадження № 1-в/638/1066/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова подання Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області у відношенні :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Дніпропетровськ, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування не має, фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого : 19.06.2014 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням судом відповідних обов`язків,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 засуджений 19.06.2014 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням судом відповідних обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчий інспекції.

В поданні Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області ставиться питання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, так як в період випробування, засуджений хоча правопорушень та повторних злочинів не вчиняв, однак за визначеною у вироку суду адресою не проживає, про зміну місця проживання КВІ не повідомив, на виклики не з`являється, що свідчить про порушення обов`язків покладених на нього за вироком суду.

Представник кримінальної виконавчої інспекції в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду подання до суду не звернувся.

При таких обставинах, суд вважає можливим, у відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України розглянути подання у відсутності представника Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення вказаного подання, так ОСОБА_5 після постановлення вказаного вироку суду, правопорушень та повторних злочинів не вчиняв, мав постійне місце мешкання за вказаною адресою, співробітниками КВІ не викликався, від виконання вироку не ухилявся, порушень обов`язків покладених на нього за вироком суду не допускав.

Крім того, засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 19.06.2014 на підставі п. є ст. 1 Закону України « Про амністію у 2014 році », так як на день набрання чинності цим Законом, а саме станом на 18.04.2014, ОСОБА_5 мав матір, яка досягла 70-річного віку.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 щодо застосування у відношенні засудженого положень Закону України « Про амністію у 2014 році, з звільнення останнього від відбування покарання призначеного вироком суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 з приводу звільнення засудженого від відбування покарання призначеного вироком суду на підставі Закону України « Про амністію » є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, у зв`язку з чим подання Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 19.06.2014 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України, з призначенням міри кримінального покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням судом відповідних обов`язків, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчий інспекції.

Вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_5 були вчинені 30.12.2013 та 04.01.2014 при викладених у вироку суду обставинах.

Відповідно до ст. 12 КК України залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Зокрема злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких за вироком суду був визнаний винним ОСОБА_5 , згідно приписів ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 1 п. є Закону України « Про амністію у 2014 році » від 8 квітня 2014 року № 1185-VII, який набрав чинності 19.04.2014, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, зокрема які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Згідно до ст. 12 Закону України « Про амністію у 2014 році », дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Також в судовому засіданні встановлено, що на момент набрання чинності вказаного Закону ОСОБА_5 мав матір, яка досягла 70-річного віку : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої, крім ОСОБА_5 , інші працездатні діти відсутні, що підтверджується дослідженими судом копіями загальногромадянського паспорту ОСОБА_6 , свідоцтва про народження ОСОБА_5 та письмовою заявою ОСОБА_6 .

При таких обставинах, суд визначає наявність підстав для застосування у відношенні засудженого ОСОБА_5 Закону України « Про амністію у 2014 році », суб`єктом якого він є, так як умисні протиправні діяння ОСОБА_5 , за які він був засуджений вироком суду, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 185 ч. 2, 70 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, інкриміновані йому діяння були вчинені ним до набрання чинності цим Законом, на момент їх вчинення ОСОБА_5 мав матір, яка досягла 70-річного віку. Крім того, ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 89 КК України, є особою, що не має судимості, амністія щодо нього раніше не застосовувалась, за останнім місцем праці характеризується з позитивної сторони.

Подання Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання, задоволенню не підлягає, у зв`язку з наявністю підстав для його звільнення від відбування покарання призначеного вироком суду на підставі Закону України « Про амністію ».

На підставі викладеного, ст.ст. 1 п. є, 9, 12 Закону України « Про амністію у 2014 році » від 8 квітня 2014 року № 1185-VII, ст.ст. 12, 85, 86 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 « Про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 19.06.2014 на підставі п. є ст. 1 Закону України « Про амністію у 2014 році », - задовольнити.

ОСОБА_5 , засудженого 19.06.2014 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням судом відповідних обов`язків, звільнити від відбування покарання на підставі п. є ст. 1 Закону України « Про амністію у 2014 році ».

У задоволенні подання Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області у відношенні засудженого ОСОБА_5 « Про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання », відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала виготовлена нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1