Справа № 743/433/17
Провадження №1-кп/743/39/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2017 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 18.09.2016 р. відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Вишневе Ріпкинського району

Чернігівської області,

громадянина України,

паспорт серії НОМЕР_1 ,

розлученого,

інваліда ІІ групи (загальне захворювання),

пенсіонера (пенсія по інвалідності),

зареєстрованого та періодично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

перебуваючого на лікуванні в КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер»,

реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено,

такого, що не має судимостей, в силу ст. 89 КК України,

за ч. 2 ст. 125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2016 р., близько 16 год. 10 хв., ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , умисно наніс їй невстановленим слідством тупим предметом по типу дерев`яної палиці не менше 3 ударів в область голови та плеча, заподіявши останній:

- легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, забійної рани слизової нижньої губи;

- легкі тілесні ушкодження у вигляді набряку та забиття м`яких тканин задньої поверхні лівого плечового суглоба.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Показав, що у вересні 2016 р. після обіду приїхав до подвір`я своєї дружини ОСОБА_6 , аби забрати свої особисті речі, які належали йому та його померлим батькам. З ним був ОСОБА_10 , якого для цієї мети він найняв. Вказує, що він почав шукати ОСОБА_6 в будинку та на подвір`ї. Однак, остання прийшла через деякий час в стані алкогольного сп`яніння та спитала, що він тут робить. На що він відповів, що приїхав за своїми речами. Але, оскільки ОСОБА_6 вказала, що його речей тут немає, то він розізлився та вдарив її кулаком в обличчя один раз правою рукою, при цьому не сильно, більше її не бив. Після цього, ОСОБА_6 закричала, сказала, що заколе його вилами, побігла до сараю, там були вили, граблі, дрова, інші господарські речі, вона там заплуталася та впала. Вказує, що була в нього палка в лівій руці, на яку він спирався. Він дружину не наздоганяв, а пішов на вулицю. Більше її в цей день не бачив.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_11 , на думку суду, вина останнього у вчиненому вказаного кримінального правопорушення повністю доведена, виходячи з такого.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що станом на вересень 2016 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_12 .. Останній майже весь час подружнього життя лікувався в тубдиспансері. При цьому, вона багато власних грошей витрачала йому на лікування. Вказала, що 17 вересня 2016 року вона копала картоплю, їй подзвонив ОСОБА_9 та вказав на те, що приїде забрати свої речі. Вказала, що вона проти цього не заперечувала, не дивлячись на те, що перед цим він вже вивіз частину своїх речей. Після 16 год., коли вона прийшла на подвір`я, то побачила ОСОБА_5 , який тримав руку позаду. Несподівано для неї, супроводжуючи нецензурною лайкою, останній спочатку вдарив її кулаком в обличчя, а коли вона почала тікати, наздоганяв її та бив дерев`яною палицею. При цьому, один раз по плечу і не менш як три рази по голові. Вона намагалася втекти, але впала, він ще наніс один удар, а потім пішов. Вказала, що вона не кричала, бо не було сили. Заповзла до будинку, витерла кров та подзвонила до поліції, дочці та сину. Коли через короткий проміжок часу, приїхав син ОСОБА_13 , то вона з останнім поїхала на автомобілі до поліції та до лікарні. Після побиття розлучилася з ОСОБА_12 .. Вказує, що в той день не була п`яною, взагалі вживає алкогольні напої не часто. В сараї взагалі не була, не падала там.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що потерпіла ОСОБА_6 його мати, а обвинувачений ОСОБА_9 вітчим, до вказаного між ними конфліктів не було, так як останній дуже часто лежав в тубдиспансері. Вказав, що в середині вересня 2016 р., після 16 год., подзвонила йому мати та сказала що її побив ОСОБА_9 по голові. У нього є власний автомобіль, тому він відразу приїхав до матері в с.Вишневе з смт.Ріпки. Підтвердив наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , в т.ч. розбитої голови, через короткий проміжок часу після їх заподіяння та відсутність у матері ознак сп`яніння. В той день ОСОБА_5 не бачив. Відразу ж він на власному автомобілі забрав матір та поїхали до смт.Ріпки в поліцію та в лікарню. Він придбав ліки, які виписані були його матері. Вважає, що в ОСОБА_6 немає підстав оговорювати обвинуваченого ОСОБА_14 ..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що у вересні 2016 року перебирала картоплю на своєму подвір`ї, яке межує з подвір`ям ОСОБА_6 та побачила ОСОБА_5 , який будучи в агресивному стані та тримаючи в руці велику дерев`яну палку, спитав у неї де потерпіла ОСОБА_16 .. На що вона йому сказала: «Що ти робиш? Кинь палку!». Вказала, що після цього зайшла до будинку, не була очевидцем заподіяння тілесних ушкоджень, навіть криків ОСОБА_6 не чула, про побиття ОСОБА_6 дізналась від мешканців села.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що його в середині вересня 2016 р. наймав ОСОБА_9 аби забрати належні останньому речі з господарства ОСОБА_16 .. Коли вони під`їхали до подвір`я ОСОБА_6 , то він залишився на вулиці, а ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_16 .. В подвір`ї останній був 5-10 хвилин, за цей час він чув жіночий крик, але очевидцем подій не був. Повернувшись з подвір`я, ОСОБА_9 відповів, що дружина: "Догралась!", і що нічого забирати він не буде.

З висновку судово-медичної експертизи №67 від 20.01.2017 р., проведеної КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце: 1) легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, забійної рани слизової нижньої губи; 2) легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. у вигляді набряку та забиття м`яких тканин задньої поверхні лівого плечового суглоба, які утворились не менше від 3 травмуючих дій тупим предметом, в т.ч. кулаками рук, дерев`яною палицею, в строк 17.09.2016 р., в короткий проміжок часу. Можливість утворення всіх вищевказаних тілесних ушкоджень в результаті його падіння на площині ("з висоти власного зросту"), в т.ч. при попередньому наданні тілу прискорення, виключається.
На думку суду, вказаний висновок експертизи є науково обґрунтованим, відповіді на запитання, що ставились перед експертом є вичерпними та не викликають сумнівів у їх правильності.

Вказаний висновок експерта в сукупності з показаннями потерпілої ОСОБА_6 , на думку суду, доводить локалізацію травматичних впливів (область голови та плеча), наявність тілесних ушкоджень (закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, забійної рани слизової нижньої губи, набряку та забиття м`яких тканин задньої поверхні лівого плечового суглоба)та спростовує версію ОСОБА_5 про те, що він наніс потерпілій лише 1 удар по обличчю кулаком, а всі інші тілесні ушкодження потерпіла отримала падаючи на землю, яка є його захисною версією спрямованою на уникнення кримінальної та цивільної відповідальності за вчинене.

Суд приходить до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а також відомості про особу винного.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 являється інвалідом ІІ групи, перебуває на лікуванні в КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», є пенсіонером (пенсія по інвалідності), розлучений, є таким, що не має судимостей, в силу ст. 89 КК України, до адміністративної відповідальності не притягувався, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що в досудовій доповіді на ОСОБА_5 органом пробації одночасно із зазначенням, що ризик вчинення нового злочину є середнім, що середнім є ризик небезпеки його для суспільства, вказано і те, що є можливість виправлення останнього без реального позбавлення волі на певний строк, суд вважає, що ОСОБА_17 слід призначити покарання у виді штрафу, що відповідатиме меті його виправлення.

З урахуванням майнового стану ОСОБА_5 , його стану здоров`я, того, що він перебуває на лікуванні в КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», суд, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, вважає за необхідне розстрочити останньому виплату штрафу певними частинами на 6 місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

По кримінальному провадженню:

- процесуальні витрати та речові докази відсутні;

- цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн..
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити ОСОБА_18 виплату штрафу певними частинами на 6 місяців, а саме:

1.до 25 травня 2017 року 200 грн.;
2.до 25 червня 2017 року 200 грн.;
3.до 25 липня 2017 року 200 грн.;
4.до 25 серпня 2017 року 200 грн.;
5.до 25 вересня 2017 року 200 грн.;
6.до 25 жовтня 2017 року 190 грн.,
з обов`язковим направленням на адресу Ріпкинського районного суду Чернігівської області квитанцій на підтвердження сплати вказаних сум.
Запобіжний захід відносноОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні., цивільний позов в ньому не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_19