Справа № 611/1205/16-к
Провадження № 1-кс/611/107/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року слідчий суддя Барвінківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового клопотання слідчого Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене в кримінальному провадженні № 0000652 від 26.12.2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саджавка Надвірнянського району Івано - Франківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром алкогольної залежності», який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 25грудня 2016 року, в період часу з 16 години 30 хвилин до 18.00 години, точний час встановити не видалося можливим, поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно і протиправно, маючи намір на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , став наносити останній удари дерев`яною палицею по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді шести забійних ран на голові, трьох розривів на губах, двох подряпин на носі, крововиливів навколо очей, губ, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого виник набряк - набухання головного мозку з дислокацією стовбура та забій головного мозку, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України.

На підставі наданих слідчим матеріалів кримінального провадження слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий 26 грудня 2016 року о 16 годині 30 хвилин.

27 грудня 2016 року ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколів допиту свідків, копії протоколів слідчих дій.

Згідно зі змістом ст.ст. 131 - 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор в судовому засіданні з посиланням на тяжкість скоєного підозрюваним правопорушення вказував, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років. Крім цього, є наявний ризик незаконного впливу на свідків, яких підозрюваний добре знає.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до скоєного злочину визнав, не заперечував проти застосування щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 , зважаючи на позицію ОСОБА_5 , не заперечувала проти застосування щодо ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в Барвінківському відділенні поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000652 від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_5 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколів допиту підозрюваного, свідків, копії протоколів слідчих дій.

У клопотанні слідчим відповідно до ст. 184 КПК України викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, міститься обґрунтування необхідності обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131 - 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Пунктом 4 частини другою статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час досудового слідства встановлено і знайшло підтвердження у цьому судовому засіданні наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який віднесено до тяжких злочинів і за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 до 10 років, раніше ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, неодружений, проживав зі співмешканкою, неповнолітніх дітей не має, у нього відсутні постійні джерела доходу, за місцем проживання характеризується незадовільно, тобто він не має тісних соціальних зв`язків, його вік, стан здоров`я.

Слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років. Крім цього, свідками в даному кримінальному провадженні є його знайомі, один з яких, ОСОБА_9 , є неповнолітнім, які підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_5 , що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, зможе незаконно на них вплинути для уникнення кримінальної відповідальності.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що надані докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що злочин, у вчиненні якого підставно підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя доходить висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити повністю..

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із моменту затримання 16 години 30 хвилин 26 грудня 2016 року до 16 години 30 хвилин 23 лютого 2017 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Харківській установі виконання покарань № 27.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1