У Х В А Л А
15 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_4 ,звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.08.2016р. на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий № :08:011:0005), що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова.

Клопотання мотивує тим, що арешт на земельну ділянку накладений помилково та слідчим СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 надано суду недостовірні дані, вказаними діями слідчий створює штучні перешкоди для приватизації нею земельної ділянки. Зауважила, що у ОСОБА_7 наявна земельна ділянка на праві приватної власності поряд з її ділянкою кадастровий номер :08:011:0071. Натомість арешт накладено на її ОСОБА_4 ділянку, яка є власністю територіальної громади з іншим кадастровим номером. На даний час накладений арешт на майно є суттєвою перешкодою для реалізації її права на приватизацію земельної ділянки.

В судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_5 клопотання підтримали, просять таке задоволити з наведених в ньому мотивів.

Прокурор Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пояснивши про те, що арешт накладено на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий № :08:011:0005), з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заслухавши думку прокурора, заявниці та її представника, оглянувши представлені матеріали вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із змісту ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Встановлено, що слідчим відділенням Личаківського ВП ГУНП у Львівській області у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004031 від 28.11.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України.
В ході проведення досудового слідства встановлено, що 25.12.2015р. у Львівській міській раді на підстави слідчого судді витребувано ряд документів, на підставі яких ухвалою сесії ЛМР № 3804 від 31.07.2014р. ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Серед таких документів міститься «Збірний кадастровий план» на вказану земельну ділянку, на якому, згідно висновку судової експертизи має місце заміна першочергових реквізитів, тобто підробка. Первинне значення друкованого тексту «гр. ОСОБА_8 » шляхом механічного знищення першопочаткових літер « ОСОБА_9 » та «М.» та на їх місці пишучим приладом барвником чорного кольору рукописно виконано літери « ОСОБА_10 » та «С.», в результаті чого текст набув іншого змісту «гр. ОСОБА_11 »

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається у передбачених частиною другою цієї статті випадках, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Як вбачається з копії ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.08.2016р. арешт на майно, як основного речового доказу у кримінальному провадженні № 0004031 від 28.11.2015 року, накладено з метою унеможливлення його подальшого відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування.
Враховуючи те, що на даний час потреба у накладенні арешту не відпала, заявницею та її представником не доведено, що такий накладено слідчим суддею необґрунтовано, а сам лише факт розгляду клопотання про накладення арешту на майно без їх участі в судовому засіданні не є підставою для скасування останнього, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 131, 132, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1