№ 243/6065/17
Провадження № 1-кс/243/561/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю: слідчого ОСОБА_3 ; прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Первомайськ Луганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України та ч. 5 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 437 КК України , -
ВСТАНОВИВ:
07 липня 2017 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України внесеним до ЄРДР за №0000334 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 437 КК України, про здійснення спеціального досудового розслідування.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що, Головним слідчим управлінням СБ України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ст. 341, ч. 1 ст. 294, ч. ст. 263, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 294, ст. 257, ч. 1 ст. 258-3, ч. ст. 194, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 110, ст. 348, ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 258 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні розслідувались кримінальні правопорушення, пов`язані із створенням, керівництвом, участю та сприянням діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

24.06.2014 року в кримінальному провадженні № 0000015 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

02.07.2014 року підозрюваного ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.14 року.

02.07.2014 року Шевченківським районним судом щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.08.14 року.

03.07.2014 року допитаний як підозрюваний ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав.

07.08.2014 року Генеральною прокуратурою України з кримінального провадження № 0000015 від 27.02.14 року матеріали стосовно ОСОБА_7 виділено в окреме провадження під № 0000334.

19.08.2014 року строк досудового розслідування постановою Генеральної прокуратури України продовжено до 24.10.14 року.

26.08.2014 року Шевченківським районним судом ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 24.10.2014 року.

17.10.2014 року строк досудового розслідування постановою Генеральної прокуратури України продовжено до 24.12.14 року.

21.10.2014 року Шевченківським районним судом ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 20.12.2014 року.

04.12.2014 року відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України кримінальне провадження № 0000334 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Згідно з вказаною постановою ОСОБА_7 цього ж дня звільнено з під варти з Київського слідчого ізолятору УДПСУ в м. Києві та Київській області.

26.01.2015 року постановою Генерального прокурора України постанову про закриття кримінального провадженням № 0000334 скасовано.

03.02.2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 продовжено до 14.04.15 року.

10.02.2015 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міждержавний та міжнародний розшук, проведення якого доручено ДЗНД СБ України.

13.02.2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

11.02.2016 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

14.03.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії по 14.09.17 року.

17.05.2017 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 за попередньою правовою кваліфікацією

ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 437 КК України.

24.05.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000334 відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

26.05.2017 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

29.05.2017 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, постановою прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України підполковника юстиції ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000190 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000334.

29.05.2017 року в кримінальному провадженні № 0000334 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

Загальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 на даний час становить до восьми місяців

(56 діб у залишку).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН), членами якої окрім інших держав є також Україна та Російська Федерація.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 року №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної та політичної незалежності іншої держави; застосування збройної сили державою першою в порушення Статуту ООН є перш за все свідченням акту агресії.

Будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії, зокрема:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території до припинення дії угоди;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що носять настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим вище актам.

24.08.1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення

самостійної української держави України. Згідно вказаного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 року № 42 ФЗ). Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного договору, Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996 року, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Як зазначено у ст. 1 Закону України «Про оборону України», збройна агресія застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема:

- вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

- блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав;

- напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України;

- засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим

в цій статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях;

- застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу послугували Євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України в Автономній Республіці Крим (далі АР Крим) та м. Севастополі.

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, створення і фінансування терористичних організацій та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії можуть призвести до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і бажали їх настання.

З метою реалізації цих намірів, упродовж 2013 року на території РФ невстановлені на цей час представники влади РФ та службові особи Генерального штабу ЗС РФ, розробили злочинний план, яким передбачалася незаконна окупація та подальша анексія півострову Крим і південно-східних регіонів України.

У подальшому, з грудня 2013 року по лютий 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і жителями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та відновлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та ЗС РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності, яка у тому числі призводить до розпалювання національної ворожнечі.

Так, з грудня 2013 року за допомогою всіх видів мас-медіа РФ розпочато негативне викривлення подій на «Євромайдані», якими вказувалось на хибність Європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому, шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих жителів південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувались в Україні, представники опозиційних сил висвітлювались як прихильники націоналістичних поглядів та побудови української держави на засадах ідей національної самосвідомості та ідентичності, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалось спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних настанов, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування

в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», котрі мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

У подальшому, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ та ЗС РФ, продовжуючи виконання вказаного злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, усупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і почали ведення агресивної війни проти України, а саме в один з днів лютого 2014 року віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України Автономну Республіку Крим і м. Севастополь.

З 20.02.2014 року, для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя, на виконання наказів представників влади РФ та ЗС РФ, на територію півострову Крим військовим морським та повітряним транспортом здійснено вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ.

Вищевказані дії ЗС РФ забезпечили військову окупацію території півострову Крим та призвели до реалізації злочинного плану невстановлених представників влади РФ та ЗС РФ щодо анексії АР Крим і м. Севастополя шляхом забезпечення проведення незаконних сепаратистських референдумів, направлених на повалення територіальної цілісності України, проголошення «Республіки Крим» суверенною державою, підписання 18.03.2014 року «Договору про прийняття до РФ Республіки Крим і створення у складі РФ нових суб`єктів» та його ратифікацію Радою Федерації РФ 21.03.2014 року, що призвело до тяжких наслідків у вигляді порушення територіальної цілісності України та заподіяння збитків у вигляді втрати об`єктів державної власності.

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Про визнання РФ державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VIII, Верховною Радою України визнано РФ державою-агресором та констатовано факт початку збройного конфлікту, викликаного російською агресією з 20.02.2014 року під час вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ через державний кордон України в районі Керченської протоки та використання РФ своїх військових формувань, дислокованих у Криму для забезпечення ведення агресивної війни проти України.

Після цього, представниками влади і ЗС РФ продовжено виконання спільного злочинного плану з метою зміни меж території та державного кордону України.

У подальшому під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ, на території Донецької області України на початку квітня 2014 року створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), у складі якої створені незаконні озброєні підрозділи. Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ.

Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається

з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників політичного блоку терористичних організацій покладаються наступні обов`язки:

-створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

-видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;

-організація та проведення незаконних референдумів та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»;

-проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

-організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

-налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, спрямованих на захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

-налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО;

-налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР» дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

-надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності;

-забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку терористичних організацій покладаються наступні обов`язки:

-систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

-створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

-вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;

-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

-вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України;

-захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та забезпечення власної злочинної діяльності;

-викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

-силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

-організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

З квітня 2014 року по теперішній час, з метою реалізації злочинного умислу представників влади і ЗС РФ та досягнення зазначених завдань, учасниками терористичної організацій «ДНР» здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької та Луганської областей, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

07.04.2014 року за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.

13.04.2014 року через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 №405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію (далі АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.

Парламентська Асамблея Ради Європи Резолюцією «Зниклі особи під час конфлікту в Україні» від 25.06.2015 визнала, що військові дії на частині територій Донецької і Луганської областей є агресією РФ проти України.

Крім того, 15.01.2015 Європейський парламент затвердив резолюцію щодо України в якій вказано: «Європарламент рішуче засуджує агресивну та експансіоністську політику Росії, що є загрозою єдності та незалежності України, у тому числі засуджує неоголошену гібридну війну проти України, яка у тому числі включає в себе використання регулярних і нерегулярних сил; закликає Москву припинити ескалацію ситуації, негайно зупинити потік зброї, найманців і військ на підтримку сепаратистських збройних формувань…».

Резолюція Парламентської Асамблеї Ради Європи «Зниклі особи під час конфлікту в Україні» від 25.06.2015 визнає, що військові дії на частині територій Донецької і Луганської областей є агресією зі сторони РФ.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 2 Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами РФ та України із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

З квітня 2014 року (більш точну дату встановити не виявилось можливим) ОСОБА_7 перебуваючи на території Донецької області та усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР», та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків, а також інших тяжких наслідків, з метою досягнення злочинних цілей терористичної організації «ДНР» щодо насильницької зміни меж території України, з мотивів непогодження з Євроінтеграційною політикою, діючи умисно, добровільно вступив до терористичної організації «ДНР».

У період з 06.04.2014 року і до 01.08.2014 року ОСОБА_7 неодноразово брав участь у проведенні на території м. Донецька та м. Горлівка мітингів, в яких приймали участь противники діючої влади в Україні.

Так, 06.04.2014 року ОСОБА_7 брав участь у масових заворушеннях поблизу будівлі Донецької обласної державної адміністрації за адресою: м. Донецьк, вул. Пушкіна, буд. 34, організованих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (злочини вчинені якими розслідуються у окремих кримінальних провадженнях), а також іншими співучасниками злочину, в ході яких вказане приміщення було захоплене.

На реалізацію власного злочинного умислу, спрямованого на участь у терористичній організації «ДНР» ОСОБА_7 у вказаний період вступив у злочинну змову з іншими учасниками даної терористичної організації, зокрема одним із лідерів силового блоку - ОСОБА_10 (злочини вчинені яким розслідуються у окремому кримінальному провадженні).

Відповідно до узгодженого з іншими співучасниками злочину плану злочинних дій ОСОБА_7 було призначено так званим куратором координатором терористичної організації «ДНР» у м. Горлівка на якого покладались, серед іншого, наступні обов`язки:

- організація проведення мітингів з метою спонукання місцевих жителів м. Горлівка Донецької області до невизнання державної влади в Україні, надання сприяння учасникам терористичної організації «ДНР», а також участі у проведенні незаконного референдуму про визнання суверенітету так званої «ДНР»;

- представництво «ДНР» у м. Горлівка Донецької області, доведення рішень вказаної терористичної організації до місцевого населення та організація їх виконання;

- організація та контроль за проведенням незаконного референдуму в м. Горлівка Донецької області щодо визнання суверенітету «ДНР»;

- координація дій учасників «ДНР» у м. Горлівка Донецької області із іншими співучасниками злочину у Донецькій області;

- організаційне та інше сприяння незаконній діяльності лідерів вказаної терористичної організації.

У своїй незаконній діяльності ОСОБА_7 безпосередньо підпорядковувався одному із лідерів силового блоку «ДНР» - ОСОБА_10

14.04.2014 року реалізуючи власний злочинний умисел ОСОБА_7 брав участь у захопленні Горлівської міської ради за адресою: Донецьк область, вул. Перемоги, 67, де закликав до невизнання представників органів влади та обрання нового мера вказаного міста.

На підтвердження так званих повноважень, як куратора координатора «ДНР» у м. Горлівка, перед іншими невстановленими співучасниками злочину, з метою надання можливості безперешкодно реалізовувати свою роль у плані спільних злочинних дій, 23.04.2014 року ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні захопленої будівлі Донецької обласної державної адміністрації за адресою: м. Донецьк, вул. Пушкіна, буд. 34, отримав від невстановленої особи мандат «Совета Донецкой народной республіки» № НОМЕР_1 , підписаний учасником терористичної організації «ДНР» ОСОБА_11 (так званим «Сопредседателем Правительства ДНР», злочини вчинені яким розслідуються у окремому кримінальному провадженні).

Відповідно до вказаного мандату, ОСОБА_7 , як учасник терористичної організації, її лідерами наділявся наступними правами у м. Горлівка Донецької області:

- здійснювати координацію діяльності міської адміністрації;

- створювати загони так званої народної самооборони;

- здійснювати нагляд за діяльністю міської адміністрації з метою стабілізації політичного та економічного положення в м. Горлівка;

- організації та проведення референдуму.

На виконання відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій, ОСОБА_7 , брав участь у організації та проведенні незаконного референдуму 11.05.2014 року про визнання суверенітету «ДНР» та неодноразово протягом квітня травня 2014 року - у проведенні мітингів противників діючої влади в Україні, на яких закликав до невизнання діючої влади, відсторонення посадових осіб органів самоврядування від керівних посад, чинення збройної протидії учасникам антитерористичної операції, надання допомоги членам терористичної організації, а також вчиняв дії по дискредитації та залякуванні співробітників правоохоронних органів й військовослужбовців Збройних Сил України, задіяних у ході проведення антитерористичної операції.

В той же період з тією ж метою та мотивів ОСОБА_7 неодноразово приїжджав до захопленої будівлі Донецької обласної державної адміністрації за адресою: м. Донецьк, вул. Пушкіна, буд. 34, де доповідав лідерам терористичної організації про виконану роботу як куратора координатора «ДНР» у м. Горлівка Донецької області.

02.05.2014 року ОСОБА_7 реалізовуючи спільний злочинний умисел, перебуваючи на мітингу противників діючої влади у м. Горлівка Донецької області, закликав присутніх визнати на незаконному референдумі 11.05.2014 суверенітет так званої «ДНР» та надати допомогу учасникам даної терористичної організації «ДНР».

Крім того, перебуваючи у м. Горлівка Донецької області, ОСОБА_7 , як координатор «ДНР» у вказаному місті, записав відео-звернення від 14.06.2014 року до мешканців м. Горлівка в якому закликав їх до участі у зазначеній вище терористичній організації, а саме вступу до так званого ополчення «ДНР» та чинення збройного спротиву військовослужбовцям ЗСУ та працівникам правоохоронних органів, задіяних в ході проведення антитерористичної операції.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, на виконання вказівок керівників «ДНР» ОСОБА_7 записав ряд відео-звернень, які в подальшому опублікував в мережі «Інтернет», зокрема:

- 18.06.2014 року на якому повідомив про вбивство членами «ДНР» 8 учасників антитерористичної операції та закликав учасників АТО не виконувати свої службові обов`язки, погрожуючи фізичною розправою.

- 24.06.2014 року на якому знову закликав учасників АТО не протидіяти незаконній діяльності членів терористичної організації «ДНР».

Злочинну діяльність ОСОБА_7 було припинено 01.08.2014 року у зв`язку з його затриманням в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України - участь у терористичній організації, організаційне та інше сприяння її діяльності.

Також ОСОБА_7 , підозрюється у тому, що він діючи умисно, з метою насильницької зміни меж території України, з мотивів непогодження з політикою представників державної влади України щодо Євроінтеграційного курсу розвитку держави Україна, за попередньою змовою групою осіб, у тому числі з учасниками терористичної організації «Донецька народна республіка», та виконуючи відведену йому роль у спільному злочинному плані (координатора терористичної організації «ДНР» у м. Горлівка Донецької області), достовірно знаючи про підтримку зазначеної терористичної організації зі сторони представників влади РФ та ЗС РФ, всупереч вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, в порушення принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимоги ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), ст. ст. 1-3, 68 Конституції України, у період з 06.04.2014 року до 01.08.2014 року перебуваючи на території Донецької області, створював умови для підготовки і вчинення терористичних актів на території України, збройного опору, незаконної протидії та перешкоджанню виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів та військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, брав участь у організації та проведенні на території Донецької області 11.05.2014 року незаконного референдуму, а також вчиняв дії, спрямовані на розширення терористичної організації «ДНР» у вигляді публічних пропагандистських та агітаційних виступів, популяризував її діяльність, героїзував її учасників, та роз`яснював порядок долучення до терористичної діяльності громадян України та РФ, чим сприяв представникам влади РФ та ЗС РФ у веденні агресивної війни проти держави Україна.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України - пособництво, у формі надання засобів і знарядь та усунення перешкод, сприяння іншим співучасникам у веденні агресивної війни.

В клопотанні слідчого зазначено, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- листом оперативного підрозділу № 5/2/2-22829 від 18.06.2014 року про те, що ОСОБА_7 на сесії верховної ради ДНР обрано координатором ДНР у м. Горлівці Донецької області, тим самим дана особа очолила одну із структурних ланок терористичної організації «ДНР» та здійснює організаційне та інше сприяння її діяльності; (а.с. 142-149)

- листом оперативного підрозділу № 5/2/2-23863 від 26.06.2014 року відповідно до якого на ОСОБА_7 покладається доведення рішень «ДНР» до мешканців м. Горлівка, та у змові з ОСОБА_10 він вчиняє дії спрямовані на скоєння актів тероризму, залякування населення, захоплення адміністративних будівель; (а.с. 147)

- протоколом огляду від 25.06.2014 року у ході якого встановлено, що за адресою http://tv-center.tv/?p=31525 розміщено статтю «Все под контролем. Координатор ДНР выступил с видеообращением к жителям Горловки». Як вбачається з вказаної статті координатор «ДНР» у м. Горлівка Донецької області ОСОБА_7 закликає мешканців міста до збройного опору Збройним Силам України; (а.с.148-149)

- протоколом огляду від 25.06.2014 року, яким оглянутий відеозапис «Донецк сегодня ОБРАЩЕНИЕ мэра Горловки! Новости Украины». У вказаному виступі ОСОБА_7 представляється як координатор ДНР у м. Горлівка Донецької області та закликає мешканців міста чинити збройний опір чинній державній владі в Україні; (а.с.150-151)

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 , від 02.07.2014 року, відповідно до якого у останнього вилучено два мобільні два телефони «SonyEricsson» модель К750i за допомогою яких він спілкувався із іншими співучасниками даного злочину; (а.с. 54-59)

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.07.2014 року, який показав, що в ході оперативно службової діяльності отримано інформацію про те, що громадянин України ОСОБА_7 , прийняв участь в діяльності терористичної організації «ДНР», надав сприяння діяльності вказаної організації, а саме був призначений координатором вказаної організації в м. Горлівка Донецької області; (а.с. 152-155)

- протоколом огляду від 05.08.2014 року відповідно до якого оглянуто, отримані відеозаписи виступів ОСОБА_7 «Горловка штурмует здание ГУ МВД Украины! 14-04-2014 Gorlovka», «Захват исполкома в Горловке сепаратистами». «Митинг в Горловке 2 мая. Горловка вставай!» містять виступи ОСОБА_7 в яких він висловив свою підтримку федеративній Донецькій республіці, яка в майбутньому буде закріплена референдумом, закликав мешканців м. Горлівки надати посильну допомогу народному ополченню Донбасу. Крім того, як вбачається з відеозапису «Захват исполкома в Горловке сепаратистами» ОСОБА_7 особисто приймав учать у вказаній події; (а.с. 156-158)

- протоколом огляду телефону ОСОБА_7 від 05.07.2014 року відповідно якого в записній книжці телефону містяться номери таких учасників «ДНР»: ОСОБА_11 -« ОСОБА_13 », ОСОБА_10 - « ОСОБА_14 . Бес Горловка», ОСОБА_15 - « ОСОБА_16 », ОСОБА_9 « ОСОБА_17 », самопроголошений начальник міліції м. Горлівка ОСОБА_18 « ОСОБА_19 ». бойовиків з позивними - « ОСОБА_20 », « ОСОБА_21 », « ОСОБА_22 », « ОСОБА_23 »; (а.с. 159-165)

- «мандатом» виданим ОСОБА_7 як координатору від ДНР у м. Горлівка; (а.с. 166)

У той же час завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів слідства,оголошений в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Відповідно до повідомлення ДЗНД СБ України підозрюваний ОСОБА_7 на даний час постійно проживає на тимчасово окупованій території Донецької області у м. Горлівка, продовжує злочинну діяльність як учасник терористичної організації «ДНР» та у зв`язку із побоюванням бути притягнутим до кримінальної відповідальності не виїжджає за межі тимчасово окупованої території Донецької та Луганської областей.

У зв`язку з наведеним вище слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 просить надати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчий в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі, навів доводи, аналогічні викладеним в клопотанні, зазначивши, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оголошений в міждержавний та міжнародний розшук та переховується від органів досудового слідства.

Прокурор ОСОБА_4 під час розгляду клопотання просив його задовольнити, оскільки сукупність зібраних під час досудового розслідування доказів свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, встановлені обставини доводять умисне ухилення підозрюваного від органу досудового слідства.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в червні 2014 року в ході оперативно - службової діяльності було отримано інформацію про те, що ОСОБА_7 прийняв участь в діяльності терористичної організації "ДНР"

та на початку червня 2014 року на засіданні верховної ради ДНР в приміщенні Донецької обласної державної адміністрації був призначений координатором вказаної організації в м. Горлівка Донецької області . Зазначив, що у червні 2014 року ОСОБА_7 неодноразово організовував зібрання жителів м. Горлівка Донецької області з метою підтримки протиправної діяльності терористичної організації "ДНР".

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, зазначивши, що 04.12.2014 року відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України кримінальне провадження № 0000334 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Згідно з вказаною постановою ОСОБА_7 цього ж дня звільнено з під варти з Київського слідчого ізолятору УДПСУ в м. Києві та Київській області. Зазначає, що жодних нових фактів та доказів причетності її підзахисного до діяльності терористичної організації «ДНР», та її підрозділів слідчим не надано, а покази свідка ОСОБА_12 є неналежними доказами та не можуть прийматися до уваги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

24.06.2014 року в кримінальному провадженні № 0000015 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

02.07.2014 року підозрюваного ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.14 року.

02.07.2014 року Шевченківським районним судом щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.08.14 року.

03.07.2014 року допитаний як підозрюваний ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав.

07.08.2014 року Генеральною прокуратурою України з кримінального провадження № 0000015 від 27.02.14 року матеріали стосовно ОСОБА_7 виділено в окреме провадження під № 0000334.

19.08.2014 року строк досудового розслідування постановою Генеральної прокуратури України продовжено до 24.10.14 року.

26.08.2014 року Шевченківським районним судом ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 24.10.2014 року.

17.10.2014 року строк досудового розслідування постановою Генеральної прокуратури України продовжено до 24.12.14 року.

21.10.2014 року Шевченківським районним судом ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 20.12.2014 року.

04.12.2014 року відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України кримінальне провадження № 0000334 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Згідно з вказаною постановою ОСОБА_7 цього ж дня звільнено з під варти з Київського слідчого ізолятору УДПСУ в м. Києві та Київській області.

26.01.2015 року постановою Генерального прокурора України постанову про закриття кримінального провадженням № 0000334 скасовано.

03.02.2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 продовжено до 14.04.15 року.

10.02.2015 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міждержавний та міжнародний розшук, проведення якого доручено ДЗНД СБ України.

13.02.2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

11.02.2016 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

14.03.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії по 14.09.17 року.

17.05.2017 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 за попередньою правовою кваліфікацією

ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 437 КК України.

24.05.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000334 відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

26.05.2017 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

29.05.2017 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

Того ж дня, постановою прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України підполковника юстиції ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000190 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000334.

29.05.2017 року в кримінальному провадженні № 0000334 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України.

Того ж дня, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 280 КПК України у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного та переховуванням останнього.

Загальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 на даний час становить до восьми місяців

(56 діб у залишку).

Відповідно до норм чинного КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, перелічених у ст. 297-1 КПК України та стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України та ч. 5 ст. 27 КК України, ч. 2 ст. 437 КК України , щодо яких згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, останній має статус підозрюваного, що підтверджується доданою до матеріалів клопотання копією повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Так обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- листом оперативного підрозділу № 5/2/2-22829 від 18.06.2014 року про те, що ОСОБА_7 на сесії верховної ради ДНР обрано координатором ДНР у м. Горлівці Донецької області, тим самим дана особа очолила одну із структурних ланок терористичної організації «ДНР» та здійснює організаційне та інше сприяння її діяльності; (а.с. 142-149)

- листом оперативного підрозділу № 5/2/2-23863 від 26.06.2014 року відповідно до якого на ОСОБА_7 покладається доведення рішень «ДНР» до мешканців м. Горлівка, та у змові з ОСОБА_10 він вчиняє дії спрямовані на скоєння актів тероризму, залякування населення, захоплення адміністративних будівель; (а.с. 147)

- протоколом огляду від 25.06.2014 року у ході якого встановлено, що за адресою http://tv-center.tv/?p=31525 розміщено статтю «Все под контролем. Координатор ДНР выступил с видеообращением к жителям Горловки». Як вбачається з вказаної статті координатор «ДНР» у м. Горлівка Донецької області ОСОБА_7 закликає мешканців міста до збройного опору Збройним Силам України; (а.с.148-149)

- протоколом огляду від 25.06.2014 року, яким оглянутий відеозапис «Донецк сегодня ОБРАЩЕНИЕ мэра Горловки! Новости Украины». У вказаному виступі ОСОБА_7 представляється як координатор ДНР у м. Горлівка Донецької області та закликає мешканців міста чинити збройний опір чинній державній владі в Україні; (а.с.150-151)

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 , від 02.07.2014 року, відповідно до якого у останнього вилучено два мобільні два телефони «SonyEricsson» модель К750i за допомогою яких він спілкувався із іншими співучасниками даного злочину; (а.с. 54-59)

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.07.2014 року, який показав, що в ході оперативно службової діяльності отримано інформацію про те, що громадянин України ОСОБА_7 , прийняв участь в діяльності терористичної організації «ДНР», надав сприяння діяльності вказаної організації, а саме був призначений координатором вказаної організації в м. Горлівка Донецької області; (а.с. 152-155)

- протоколом огляду від 05.08.2014 року відповідно до якого оглянуто, отримані відеозаписи виступів ОСОБА_7 «Горловка штурмует здание ГУ МВД Украины! 14-04-2014 Gorlovka», «Захват исполкома в Горловке сепаратистами». «Митинг в Горловке 2 мая. Горловка вставай!» містять виступи ОСОБА_7 в яких він висловив свою підтримку федеративній Донецькій республіці, яка в майбутньому буде закріплена референдумом, закликав мешканців м. Горлівки надати посильну допомогу народному ополченню Донбасу. Крім того, як вбачається з відеозапису «Захват исполкома в Горловке сепаратистами» ОСОБА_7 особисто приймав учать у вказаній події; (а.с. 156-158)

- протоколом огляду телефону ОСОБА_7 від 05.07.2014 року відповідно якого в записній книжці телефону містяться номери таких учасників «ДНР»: ОСОБА_11 -« ОСОБА_13 », ОСОБА_10 - « ОСОБА_14 . Бес Горловка», ОСОБА_15 - « ОСОБА_16 », ОСОБА_9 « ОСОБА_17 », самопроголошений начальник міліції м. Горлівка ОСОБА_18 « ОСОБА_19 ». бойовиків з позивними - « ОСОБА_20 », « ОСОБА_21 », « ОСОБА_22 », « ОСОБА_23 »; (а.с. 159-165)

- «мандатом» виданим ОСОБА_7 як координатору від ДНР у м. Горлівка; (а.с. 166)

Так з матеріалів справи видно, що з метою вручення підозрюваному повідомлення про підозру, допиту підозрюваного та проведення за його участю інших слідчих (розшукових) дій, 02.02.2015 року за адресою проживання ОСОБА_7 направлено лист повідомлення з повісткою про виклик його до Головного слідчого управління СБ України на 10 год. 00 хв. 05.02.2015 року.

Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. (а.с. 169)

З метою допиту підозрюваного та проведення за його участю інших слідчих (розшукових) дій, 28.09.2016 року на офіційному веб-сайті Служби безпеки України, за адресою: www.ssu.gov.ua, розміщені повістки про виклик ОСОБА_7 до Головного слідчого управління СБ України на 14 год. 30 хв. 4 та 7 жовтня 2016 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Того ж дня опубліковано повістки у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газета «Урядовий кур`єр» на 14 год. 30 хв. 4 та 7 жовтня 2016 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. (а.с. 172-173)

З метою допиту підозрюваного та проведення за його участю інших слідчих (розшукових) дій, 02.12.2016 року на офіційному веб-сайті Служби безпеки України, за адресою: www.ssu.gov.ua, розміщені повістки про виклик ОСОБА_7 до Головного слідчого управління СБ України на 10 год. 00 хв. 9 та 12 грудня 2016 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Того ж дня опубліковано повістки у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газета «Урядовий кур`єр» на 10 год. 00 хв. 9 та 12 грудня 2016 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. (а.с. 174)

З метою вручення підозрюваному повідомлення про підозру, допиту підозрюваного та проведення за його участю інших слідчих (розшукових) дій, 29.05.2017 року за адресою проживання ОСОБА_7 направлено лист повідомлення з повісткою про виклик його до Головного слідчого управління СБ України на 10 год. 00 хв. 6 та 7 червня 2017 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

З метою допиту підозрюваного та проведення за його участю інших слідчих (розшукових) дій, 29.05.2016 року на офіційному веб-сайті Служби безпеки України, за адресою: www.ssu.gov.ua, розміщені повістки про виклик ОСОБА_7 до Головного слідчого управління СБ України на 10 год. 00 хв. 6 та 7 червня 2017 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

02.06.2017 року опубліковано повістки у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газета «Урядовий кур`єр» на 10 год. 00 хв. 6 та 7 червня 2017 року. Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. (а.с. 192-197)

Відповідно до повідомлення ДЗНД СБ України підозрюваний ОСОБА_7 на даний час постійно проживає на тимчасово окупованій території Донецької області у м. Горлівка, продовжує злочинну діяльність як учасник терористичної організації «ДНР» та у зв`язку із побоюванням бути притягнутим до кримінальної відповідальності не виїжджає за межі тимчасово окупованої території Донецької та Луганської областей. (а.с. 167)

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення для спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченим цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частина 2 статті 297-1 КПК України передбачає, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ,зокрема,статтями 258-3,437 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Вимогами статті 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014, передбачено, що ухилення від явки на виклик до слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш ніж два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його в розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції» № 119-VIII від 15.01.2015передбачено, що «Тимчасова дія положень ч. 5 ст. 139, ч. 2 ст. 297-1, п. 4 ч. 2 ст. 297-2, ч. 1 та абзацу третього ч. 3 ст. 297-4, абзацу першого ч. 3 ст. 323 КПК України поширюється на осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції та/або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук».

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України № 1632-VII від 12.08.14 закони та інші нормативно- правовіакти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Надані до клопотання слідчого матеріали підтверджують ймовірність причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється за викладених у клопотанні обставинах і сумніву у слідчого судді щодо їх достатності не викликало.

Відповідно до Пункту 20-1 розділу ХІ Перехідних положень КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113,114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.Розгляд клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціальне судове провадження щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, здійснює суд за правилами підсудності, встановленими статтею 32 цього Кодексу.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Беручи до уваги викладене, зважаючи на наявність достатніх доказів які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що останній переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у міждержавний та міжнародний розшук та перебуває на території не підконтрольній державі Україна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених п. 20-1 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, ст.297-1, 297-2, 297-4 КПК України для задоволення вказаного клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 297-1, 297-4 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування

у кримінальному провадженні № 0000334 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Первомайськ Луганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України; ч. 5 ст. 27 КК України та ч. 2 ст. 437 КК України.

Роз`яснити органу досудового слідства, що у разі якщо підстави для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню № № 0000334 перестануть існувати, то органу досудового слідства слід звернутись до суду із клопотанням про припинення здійснення спеціального досудового розслідування та здійснення подальшого досудового розслідування згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1