Справа № 450/2220/15-к Провадження № 1-кп/450/16/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1,2 ст. 153 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України, кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 05.04.2015 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке, Широківського району Дніпропетровської області, українця, гр. України, освіта неповна середня, неодруженого, військово не зобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого 08.11.2007 року Широкінським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним терміном строком на 2 роки та 03.12. 2008 року Широкінським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1, 2 ст. 153 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тершаків, Городоцького району, Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, військово не зобов`язаного, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, а саме: 09.09.1993 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, 20.10.1995 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, 17.09.2001 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, 19.08.2006 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, 18.03.2011 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

встановив:
обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше судимим за злочини проти власності, в останнє 03.12. 2008 року Широкінським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця, на шлях виправлення не став та:
04.04.2015 року, приблизно о 21:30 год., ОСОБА_8 , знаходячись в лісовому масиві поблизу Новояворівської районної лікарні №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, керуючись прямим умислом з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, використовуючи, безлюдне місце, значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлений електрошокер, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, відкрито викрав майно ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_8 , підійшов до ОСОБА_9 , та використовуючи попередньо заготовлений електрошокер, приставив його до шиї потерпілої, і погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, лівою рукою обхопив ОСОБА_9 за голову, прикривши рот, після чого, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 5S» із стартовим пакетом «Київстар» забравши телефон з рук потерпілої, чим спричинив шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 16000 гривень. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом висловлення погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та застосувавши фізичне насильство до потерпілої, яке полягало в її утримуванні, вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, 04.04.2015 року, ОСОБА_8 , приблизно о 21:30 год., знаходячись в лісовому масиві поблизу Новояворівської районної лікарні №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, після відкритого заволодіння майном ОСОБА_9 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, використовуючи свою значну фізичну перевагу, застосовуючи словесні погрози та фізичне насильство до потерпілої, яке полягало в утримуванні потерпілої, в супереч її волі заштовхав останню, у глиб лісового масиву, де проти її волі вступив з нею в статеві зносини неприроднім способом шляхом аногенітального, орального контакту, тим самим задовольнивши свою статеву пристрасть у неприродний спосіб. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрозами його застосування, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 153 КК України.
09.04.2015 року, близько 23:30 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , знаходячись по вул. С. Бандери в смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області у безлюдному місці, поблизу огородженої території, яку раніше займала військова частина, керуючись умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрожуючи застосуванням такого насильства, відкрито викрав майно ОСОБА_10 у такий спосіб: ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_10 , де ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком в ділянку тулуба ОСОБА_10 , спричинивши їй фізичний біль. Після чого ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, примусив ОСОБА_10 зняти з руки золоту обручку та витягнути з кишені гроші і мобільний телефон, тим самим відкрито викрали майно, шляхом забирання його з рук потерпілої, а саме: золоту обручку вагою 2 грами, вартістю 1500 грн.; мобільним телефоном марки «Samsung GT-C3322», вартістю 535 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 30 грн., на рахунку, якої були грошові кошти в сумі 10 грн. та сім - картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 ., вартістю 30 грн.; грошовими коштами в сумі 272 грн., чим спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2377 грн., після чого втекли з місця скоєння злочину. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке полягало в її утримуванні та з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
15.04.2015 року, близько 21.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на польовій дорозі поблизу готельно - ресторанного комплексу «Злата», що по вул. Грушевського, 11-б в м. Пустомити, Львівської області, використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу, та маючи при собі завчасно заготовлений кухонний ніж, керуючись умислом на відкрите заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, тримаючи в руці ніж та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, вчинив розбійний напад на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у такий спосіб: ОСОБА_8 , тримаючи в руці кухонний ніж та погрожуючи його застосуванням, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сприйняли, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, примусив потерпілих зняти ювелірні вироби, які були на них та віддати наявні грошові кошти, після чого забравши з рук потерпілих заволодів майном ОСОБА_12 , а саме: золотими сережками вагою 5,5 грами, вартістю 5 500 грн.; золотим колечком вагою 3,5 грами, вартістю 3 500 грн.; золотим ланцюжком вагою 3,45 грама, вартістю 3 450 грн.; золотою підвіскою вагою 1,22 грам, вартістю 1220 грн.; грошовими коштами у сумі 50 грн., чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 13 720 грн., а також заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 220 грн., після чого втік з місця скоєння злочину. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.
19.04.2015 року, близько 17:30 год., ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 , перебуваючи біля Пустомитівської загальноосвітньої школи №1 І-ІІІ ступенів, що по вул. Паркова, 2 у м. Пустомити, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , використовуючи свою значну фізичну перевагу, маючи при собі завчасно заготовлені два складні ножі, погрожуючи застосуванням насильства, вчинив розбійний напад на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у такий спосіб: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 тримаючи кожен у своїй руці ніж, погрожуючи їх застосуванням, вимагали в ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які погрозу використання ножів ОСОБА_15 та ОСОБА_4 сприйняли як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, передати належні потерпілим золоті вироби, цінні речі.
В ході вчиненого нападу, ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , погрозами застосування насильства примусили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зняти та віддати ювелірні вироби та інше цінне майно, забравши з їх рук майно, яке належало ОСОБА_14 , а саме: золоте колечко вагою 2,5 грам, вартістю 2500 грн.; золоті сережки вагою 2,5 грам, вартістю 2500 грн.; срібний ланцюжок вагою 10 грам, вартістю 1000 грн.; срібна підвіска вагою 1,6 грам, вартістю 200 грн.; мобільний телефон марки Noкia-l0l, вартістю 299 гривень із цифровим носієм (картою пам`яті) об`ємом 4 гігабайт, вартістю 60 грн., із сім-картою Київстар № НОМЕР_3 , вартістю 25 грн.; мобільний телефон марки Android Note, вартістю 1200 грн., із цифровим носієм (картою пам`яті) об`ємом 8 гігабайт, вартістю 100 грн. із сім-картою Лайф № НОМЕР_4 , вартістю 15 грн.; кварцовий годинник, вартістю 200 гривень, чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 8099 грн., а також майно ОСОБА_13 - срібний перстень, вагою 2 грама, вартістю 200 грн.; срібний ланцюжок вагою 3 грама, вартістю 300 грн.; срібні сережки із позолотою, вагою 4 грами вартістю 600 грн. чим заподіли ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на загальну суму 1 100 грн., після чого втекли з місця вчинення злочину. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_3 , вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
20.04 2015 року, приблизно о 19.15 год., ОСОБА_8 , за попередньою змовою, спільно із ОСОБА_4 , перебуває у лісовому масиві поблизу Новояворівської PЛ №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , використовуючи значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлений складний ніж, вчинив розбійний напад на ОСОБА_16 у такий спосіб: ОСОБА_8 розклав ніж, який тримав у руці та демонструючи його ОСОБА_16 став погрожувати їй застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої та вимагати передачі цінних речей, на що ОСОБА_16 , розпочала кричати, тобто чинити опір. ОСОБА_8 , долаючи опір ОСОБА_16 , схопив її за руку та пристав ніж в ділянку живота і під погрозою спричинити тілесні ушкодження, примусив зняти та передати йому ювелірні вироби та інше цінне майно, а саме: золоті сережки вартістю 3000 гривень; золотий перстень вагою 2,5 грам вартістю 2500 гривень; золоту обручу вагою 2 грама вартістю 2000 гривень; мобільним телефоном марки «Бравіс» із стартовим пакетом «Київстар» загальною вартістю 700 гривень.
Після того, як ОСОБА_8 заволодів майном ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , погрожуючи застуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, почав виривати в неї сумку, яку потерпіла тримала в руках. В цей же час, ОСОБА_8 , під час заволодіння ОСОБА_4 , сумкою ОСОБА_17 , для подолання опору потерпілої, наніс їй один удар ножом по правому плечі, спричинивши при цьому тілесні ушкодження, у вигляді рани на правому плечі, які відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В результаті нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 заволодів сумкою ОСОБА_16 , з якої витяг гаманець, вартістю 300 грн., в якому були грошові кошти в сумі 50 грн. Заволодівши гаманцем та грошовими коштами, ОСОБА_4 сумку ОСОБА_16 кинув на землю, таким чином заволодів майном потерпілої на загальну суму 350 грн. Всього ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , заподіяли ОСОБА_16 , матеріальну шкоду на загальну суму 8550 гривень, після чого з місця вчиненого злочину втекли.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), із застосуванням такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
20.04.2015 року, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на дорозі у лісовому масиві, поблизу с. Стадники, Яворівського району, Львівської області, використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлений розкладний ніж, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я та із застосуванням такого насильства, вчинив розбійний напад на ОСОБА_18 у такий спосіб: ОСОБА_8 , тримаючи в руці ніж в розкладеному виді, словесно погрожуючи його застосуванням, що потерпіла сприймала, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, наніс удар рукою ОСОБА_18 по обличчю, спричинивши останній фізичний біль та погрожуючи застосування ножа заволодів її майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo» із стартовим пакетом «Лайф», загальною вартість 1200 гривень та грошовими коштами в сумі 6 гривень, чим заподіяв ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 1206 грн., після чого з місця вчиненого злочину втік. Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілої особи шляхом нанесення удару в обличчя потерпілої, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
21.04.2015 року, близько 21:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Шашкевича, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, використовуючи значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлений складний ніж, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужого майна, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, тримаючи в руках ніж у розкладеному стані та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, вчинив розбійний напад на ОСОБА_19 у такий спосіб: ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства демонстрував ніж ОСОБА_19 , словесно погрожуючи його застосуванням, що потерпіла сприймала як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, вимагав зняти та передати йому ювелірні вироби та інше цінне майно, там самим заволодів майном потерпілої ОСОБА_19 , а саме; золотими сережками вагою 4 грами вартістю 4000 грн., золотим перстнем вагою 2 грами вартістю 2000 грн., мобільним телефоном марки NoKia-305 вартістю 860 грн. із сім-картою Київстар № НОМЕР_5 вартістю 30 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 15 грн. та грошовими коштами у сумі 50 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 7005 грн., після чого з місця вчинення злочину втік. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
21.04.2015 року, близько 23:00 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , використовуючи, безлюдне місце, значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлені складні ножі, відкрито заволоділи майном ОСОБА_20 у такий спосіб: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , тримаючи кожен у руці розкладний ніж у розкритому стані, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, вимагали у ОСОБА_20 , яка погрозу не сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, передачу золотих виробів, цінних речей. В ході вчиненого нападу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заволоділи майном ОСОБА_20 , а саме: пачкою цигарок Вінстон вартістю 20 грн., запальничкою вартістю 10 грн., музичним плеєром марки Транс Цент вартістю 1200 грн., навушниками вартістю 200 грн. та мобільним телефоном марки Нокіа вартістю 300 гривень, чим заподіяли ОСОБА_20 , матеріальну шкоду на загальну суму 1730 гривень. Після вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вважаючи, що речі, якими вони заволоділи не є для них цінними, повернули їх потерпілій та з місця скоєного злочину втекли. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом висловлення погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яку остання не сприймала як реальну, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

25.04.2015 року, близько 03:00 год., ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від скло-дзеркального заводу, що по вул. Острівській, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинив відкрите заволодіння майном ОСОБА_21 у такий спосіб: ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, вимагав передачу йому золоті вироби, цінні речі. В ході вчиненого нападу ОСОБА_8 заволодів майном потерпілої ОСОБА_21 , а саме: мобільним телефоном марки ГоцЛевер вартістю 2000 грн. із сім-картами Київстар № НОМЕР_6 вартістю 30 грн. та Лайф вартістю 15 грн., ланцюжком вартістю 150 грн.; сережками вартістю 100 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2345 грн. Після цього з місця скоєного злочину втік.
Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом висловлення погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

26.04.2015 року, близько 00:00 год., ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Зеленій в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , маючи при собі кожен завчасно заготовлені розкладні ножі, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, вчинив розбійний напад на ОСОБА_22 у такий спосіб: ОСОБА_8 , тримаючи у руці розкладний ніж у розкладеному стані, погрожуючи ОСОБА_22 застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, що остання сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, вимагав передачу належного потерпілій майна. В цей же час, ОСОБА_4 , тримаючи в руці розкладний ніж у розкладеному стані, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс ОСОБА_22 удар кулаком в обличчя, спричинивши потерпілій фізичний біль та тілесні ушкодження, яке відноситься до легкого ступеня тяжкості. В результаті нападу на ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заволоділи майном останньої, а саме: мобільним телефоном марки InSmart вартістю 2200 грн. із сім-картою Київстар № НОМЕР_7 вартістю 30 грн. на рахунку якої були кошти у сумі 40 грн. та Лайф № НОМЕР_8 вартістю 20 грн. на рахунку якої були гроші в сумі 10 грн., золотим кільцем (обручкою) вагою 5 грам вартістю 7000 грн., золотими сережками вагою 5,5 грам вартістю 8000 грн., грошовими коштами в сумі 160 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 17460 грн. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
26.04.2015 року, близько о 00:10 год., ОСОБА_8 перебуваючи по вул. Зеленій в смт. Щирець Пустомитівського району, Львівської області, після вчинення спільно із ОСОБА_4 розбійного нападу на ОСОБА_22 та заволодіння її майном, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, використовуючи свою значну фізичну перевагу, застосовуючи до ОСОБА_22 погрози застосування фізичного насильства та погрожуючи застосуванням ножа, ОСОБА_8 , вступив із ОСОБА_22 проти її волі у статеві зносини неприроднім способом, шляхом орогенітального контакту. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 153 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за злочини проти власності, в останнє 18.03.2011 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та:
09.04.2015 року, близько 23:30 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_15 знаходячись по вул. С. Бандери в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області у безлюдному місці, поблизу огородженої території, яку раніше займала військова частина, керуючись умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрожуючи застосуванням такого насильства, відкрито викрав майно ОСОБА_10 у такий спосіб: ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_15 підійшли до ОСОБА_10 , де ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком в ділянку тулуба ОСОБА_10 , спричинивши їй фізичний біль. Після чого ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_15 реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, примусили ОСОБА_10 зняти з руки золоту обручку та витягнути з кишені гроші і мобільний телефон, тим самим відкрито викрали майно, шляхом забирання його з рук потерпілої, а саме: золоту обручку вагою 2 грами, вартістю 1500 грн.; мобільним телефоном марки «Samsung GT-C3322», вартістю 535 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 30 грн., на рахунку, якої були грошові кошти в сумі 10 грн. та сім - картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 ., вартістю 30 грн.; грошовими коштами в сумі 272 грн., чим спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2377 грн., після чого втекли з місця скоєння злочину. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке полягало в її утримуванні та з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
19.04.2015 року, близько 17:30 год., ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_15 перебуваючи біля Пустомитівської загальноосвітньої школи №1 І-ІІІ ступенів, що по вул. Паркова, 2 у м. Пустомити, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 використовуючи свою значну фізичну перевагу, маючи при собі завчасно заготовлені два складні ножі, погрожуючи застосуванням насильства, вчинив розбійний напад на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у такий спосіб: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 тримаючи кожен у своїй руці ніж, погрожуючи їх застосуванням, вимагали в ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які погрозу використання ножів ОСОБА_15 та ОСОБА_4 сприйняли як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, передати належні потерпілим золоті вироби, цінні речі.
В ході вчиненого нападу, ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , погрозами застосування насильства примусили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зняти та віддати ювелірні вироби та інше цінне майно, забравши з їх рук майно, яке належало ОСОБА_14 , а саме: золоте колечко вагою 2,5 грам, вартістю 2500 грн.; золоті сережки вагою 2,5 грам, вартістю 2500 грн.; срібний ланцюжок вагою 10 грам, вартістю 1000 грн.; срібна підвіска вагою 1,6 грам, вартістю 200 грн.; мобільний телефон марки Noкia-l0l, вартістю 299 гривень із цифровим носієм (картою пам`яті) об`ємом 4 гігабайт, вартістю 60 грн., із сім-картою Київстар № НОМЕР_3 , вартістю 25 грн.; мобільний телефон марки Android Note, вартістю 1200 грн., із цифровим носієм (картою пам`яті) об`ємом 8 гігабайт, вартістю 100 грн. із сім-картою Лайф № НОМЕР_4 , вартістю 15 грн.; кварцовий годинник, вартістю 200 гривень, чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 8099 грн., а також майно ОСОБА_13 - срібний перстень, вагою 2 грама, вартістю 200 грн.; срібний ланцюжок вагою 3 грама, вартістю 300 грн.; срібні сережки із позолотою, вагою 4 грами вартістю 600 грн. чим заподіли ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на загальну суму 1 100 грн., після чого втекли з місця вчинення злочину. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
20.04 2015 року, приблизно о 19.15 год., ОСОБА_4 , за попередньою змовою, спільно із ОСОБА_3 перебуваючи у лісовому масиві поблизу Новояворівської PЛ №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , використовуючи значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлений складний ніж, вчинив розбійний напад на ОСОБА_16 у такий спосіб: ОСОБА_8 розклав ніж, який тримав у руці та демонструючи його ОСОБА_16 став погрожувати їй застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої та вимагати передачі цінних речей, на що ОСОБА_16 , розпочала кричати, тобто чинити опір. ОСОБА_8 , долаючи опір ОСОБА_16 , схопив її за руку та пристав ніж в ділянку живота і під погрозою спричинити тілесні ушкодження, примусив зняти та передати йому ювелірні вироби та інше цінне майно, а саме: золоті сережки вартістю 3000 гривень; золотий перстень вагою 2,5 грам вартістю 2500 гривень; золоту обручу вагою 2 грама вартістю 2000 гривень; мобільним телефоном марки «Бравіс» із стартовим пакетом «Київстар» загальною вартістю 700 гривень.
Після того, як ОСОБА_8 заволодів майном ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , погрожуючи застуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, почав виривати в неї сумку, яку потерпіла тримала в руках. В цей же час, ОСОБА_8 , під час заволодіння ОСОБА_4 , сумкою ОСОБА_17 , для подолання опору потерпілої, наніс їй один удар ножом по правому плечі, спричинивши при цьому тілесні ушкодження, у вигляді рани на правому плечі, які відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В результаті нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 заволодів сумкою ОСОБА_16 , з якої витяг гаманець, вартістю 300 грн., в якому були грошові кошти в сумі 50 грн. Заволодівши гаманцем та грошовими коштами, ОСОБА_4 сумку ОСОБА_16 кинув на землю, таким чином заволодів майном потерпілої на загальну суму 350 грн. Всього ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , заподіяли ОСОБА_16 , матеріальну шкоду на загальну суму 8550 гривень, після чого з місця вчиненого злочину втекли. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), із застосуванням такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
21.04.2015 року, близько 23:00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 знаходячись по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 використовуючи, безлюдне місце, значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлені складні ножі, відкрито заволоділи майном ОСОБА_20 у такий спосіб: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , тримаючи кожен у руці розкладний ніж у розкритому стані, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, вимагали у ОСОБА_20 , яка погрозу не сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, передачу золотих виробів, цінних речей. В ході вчиненого нападу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заволоділи майном ОСОБА_20 , а саме: пачкою цигарок Вінстон вартістю 20 грн., запальничкою вартістю 10 грн., музичним плеєром марки Транс Цент вартістю 1200 грн., навушниками вартістю 200 грн. та мобільним телефоном марки Нокіа вартістю 300 гривень, чим заподіяли ОСОБА_20 , матеріальну шкоду на загальну суму 1730 гривень. Після вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вважаючи, що речі, якими вони заволоділи не є для них цінними, повернули їх потерпілій та з місця скоєного злочину втекли. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом висловлення погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яку остання не сприймала як реальну, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

26.04.2015 року, близько 00:00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Зеленій в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, використовуючи безлюдне місце, значну фізичну перевагу, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 маючи при собі кожен завчасно заготовлені розкладні ножі, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, вчинив розбійний напад на ОСОБА_22 у такий спосіб: ОСОБА_8 , тримаючи у руці розкладний ніж у розкладеному стані, погрожуючи ОСОБА_22 застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, що остання сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, вимагав передачу належного потерпілій майна. В цей же час, ОСОБА_4 , тримаючи в руці розкладний ніж у розкладеному стані, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс ОСОБА_22 удар кулаком в обличчя, спричинивши потерпілій фізичний біль та тілесні ушкодження, яке відноситься до легкого ступеня тяжкості. В результаті нападу на ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заволоділи майном останньої, а саме: мобільним телефоном марки InSmart вартістю 2200 грн. із сім-картою Київстар № НОМЕР_7 вартістю 30 грн. на рахунку якої були кошти у сумі 40 грн. та Лайф № НОМЕР_8 вартістю 20 грн. на рахунку якої були гроші в сумі 10 грн., золотим кільцем (обручкою) вагою 5 грам вартістю 7000 грн., золотими сережками вагою 5,5 грам вартістю 8000 грн., грошовими коштами в сумі 160 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 17460 грн. Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав частково та надав суду такі покази:

по епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_9 і вступу з нею у статевий зв`язок не природнім способом 04.04.2015 року, приблизно о 21:30 год., він вказав, що напад мав місце у спосіб зазначений в обвинувальному акту, проте він ( ОСОБА_8 ) при собі електрошокера не мав.

По епізоду нападу на потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 05.04. 2015 року о 22:год. він (обвинувачений) вину вчиненні нападу не визнав, у цей час не був на місці вчинення злочину та цього злочину не вчиняв.
По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_10 09.04.2015 року, близько 23:30 год. вину визнає частково, вказав, що напад був вчинений ним ( ОСОБА_3 ) спільно із ОСОБА_4 по вул. С. Бандери в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області поблизу огородженої території, яку раніше займала військова частина. Напад був чинений у спосіб вказаний в обвинувальному акті.
По епізоду нападу на потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_11 15.04.2015 року, близько 21.00 год. на польовій дорозі поблизу готельно - ресторанного комплексу «Злата», що по вул. Грушевського, 11-б в м. Пустомити, Львівської області він вини не визнає, нападу не вчиняв, вказав, що потерпілі його оговорюють.
По епізоду нападу на потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 19.04.2015 року, близько 17:30 год., спільно із ОСОБА_4 , біля Пустомитівської загальноосвітньої школи №1 І-ІІІ ступенів, що по вул. Паркова, 2 у м. Пустомити, Львівської області, вину визнає частково, вказує, що напад мав місце у спосіб вказаний в обвинувальному акті, проте такий був вчинений без ножів про які вказується в обвинувальному акті.
По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_26 19.04. 2015 року о 22:50 год в м. Пустомити по вул. Івасюка він (обвинувачений) вини не визнає, зазначеного злочину не вчиняв.
По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_16 20.04 2015 року, приблизно о 19:15 год. із ОСОБА_4 , у лісовому масиві поблизу Новояворівської PЛ №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, вину визнає частково, вказує, що напад мав місце у спосіб вказаний в обвинувальному акті, проте такий був вчинений без ножів про які вказується в обвинувальному акті.
По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_18 20.04.2015 року, приблизно о 20:00 год., на дорозі у лісовому масиві, поблизу с. Стадники, Яворівського району, Львівської області, він ( ОСОБА_8 ) вину визнає частково, вказує що при нападі ножа не було, тілесні ушкодження потерпілій він не наносив. В іншому напад відбувався у спосіб вказаний в обвинувальному акті.

По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_19 21.04.2015 року, близько 21:00 год. по вул. Шашкевича, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, вину не визнав, вказав, що цього злочину не вчиняв.
По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_20 21.04.2015 року, близько 23:00 год. за попередньою змовою із ОСОБА_4 , по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, вину визнає частково, вказує, що напад мав місце проте викрадене майно було повернуто потерпілій, нічого не забрали собі.
По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_27 25.04.2015 року, близько 03:00 год. неподалік від скло-дзеркального заводу, що по вул. Острівській, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області вини він (обвинувачений) не визнає, цього злочину не вчиняв.

По епізоду нападу на потерпілу ОСОБА_28 та вступу з нею у статевий зв`язок неприроднім способом 26.04.2015 року, близько 00:00 год., по АДРЕСА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 вину визнав частково, оскільки напад мав місце у спосіб зазначений в обвинувальному акті без ножів. ОСОБА_4 дій на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом не вчиняв.
Також, він (обвинувачений) вказав, що про епізоди вчинення злочинів без участі ОСОБА_4 він останньому не повідомляв. Про походження речей, які передавалися на зберігання ОСОБА_4 останній нічого не знав, можливо догадувався, що такі крадені. Частину викрадених речей, які схожі на золоті вироби він (обвинувачений) викидував, оскільки рахував, що такі зроблені не з цінних металів, гроші самостійно витрачав на власні потреби.
Крім того, він повідомив суд, що працівниками Яворівського РВ МВСУ у Львівській області на нього (обвинуваченого) чинився фізичний та психологічний тиск, тому він під примусом брав участь у слідчих експерементах, про що повідомляв прокурора ОСОБА_29 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому розгляді справи вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частко, відмовився давати покази щодо себе на підставі ст. 63 Конституції України.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 та не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, їхня вина у вчиненні зазначених вище злочинів на думку суду в повній мірі доведена стороною обвинувачення поданими суду доказами та показами потерпілих осіб, а саме:

у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 впізнала в обвинуваченому ОСОБА_3 особу, яка на неї напала. Потерпіла надала суду такі покази: 04.04.2015 року, біля 21:30 год., вона перебувала поблизу Новояворівської районної лікарні №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області. В цей час до неї підійшов невідомий чоловік та приставив електрошокер до її шиї, погрожуючи їй забрав в неї мобільний телефон із сім картою. Вона (потерпіла) розуміла, що обвинувачений має в руці електрошокер, оскільки такий подав своєрідний звук при його увімкненні і такий звук потерпіла чула раніше. Переживаючи за своє здоров`я, вона на вимогу обвинуваченого зайшла з останнім в глиб лісу, де переживаючи за своє здоров`я на вимогу обвинуваченого вступи з ним в аногенітальний та оральний контакт.
Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні вказала на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на осіб, які вчинили на неї напад 09.04.2015 року, близько 23:30 год., по вул. С. Бандери в смт. Щирець Пустомитівського району, Львівської області, поблизу огородженої території, яку раніше займала військова частина. ОСОБА_8 підійшов до неї ( ОСОБА_10 ) та наніс один удар кулаком в ділянку тулуба, після чого вимагали зняти з руки золоту обручку та витягнути з кишені гроші і мобільний телефон, що вона (потерпіла) і була змушена зробити. Обвинувачені забрали в неї золоту обручку, мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та сім - картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 ., гроші в сумі 272 грн.
Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка вчинили на неї напад 15.04.2015 року, близько 21.00 год. Надала такі покази: у зазначений час йшла із подругою ОСОБА_12 по польовій дорозі поблизу готельно - ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_4 . На цій ділянці дороги люди не ходять часто. В цей час до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 маючи в руці кухонний ніж та став погрожуючи їй (потерпілій) та ОСОБА_12 . Погрози застосувати ніж вона (потерпіла) сприйняла, як реальну загрозу для свого життя. Тому, на вимогу видати йому ювелірні вироби, які були на них та віддати наявні грошові кошти, вони погодилися, оскільки боялися за своє життя. Обвинувачений забрав у ОСОБА_12 золоті сережки, золоте колечком, золотий ланцюжок, золоту підвіску, 50 грн.. У ОСОБА_11 обвинувачений забрав гроші в сумі 220 грн., після чого втік.
Потерпіла ОСОБА_12 у судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка вчинили на неї напад 15.04.2015 року, близько 21.00 год. Надала покази аналогічні показам потерпілої ОСОБА_11 , заявлений до ОСОБА_3 цивільний позов на суму 13 720,00 грн. підтримала.
Потерпіла ОСОБА_13 у судовому засіданні вказала на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як на осіб, які вчинили на неї напад 19.04.2015 року, близько 17.00 год. Надала такі покази: у зазначений час вона (потерпіла) знаходилася біля Пустомитівської загальноосвітньої школи №1 І-ІІІ ступенів, що по вул. Паркова, 2 у м. Пустомити, Львівської області, де гуляла із подругою ОСОБА_14 . В цей час до них підійшли обвинувачені, які в руках тримали по одному ножі, можливо розкладні та стали погрожувати їх застосуванням, вимагали в них віддати цінні речі. Погрозу використання ножів вона (потерпіла) сприйняла як реальну загрозу для свого життя. Тому, вона (потерпіла) та ОСОБА_14 були змушені зняти та віддати ювелірні вироби та інше цінне майно, яке мали при собі. Перелік майна вірно вказано в обвинувальному акті. Забравши майно обвинувачені втекли з місця вчинення злочину.
Потерпіла ОСОБА_14 у судовому засіданні вказала на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як на осіб, які вчинили на неї напад 19.04.2015 року, близько 17.00 год. Надала суду покази аналогічні показам потерпілої ОСОБА_13 .
Потерпіла ОСОБА_16 у судовому засіданні вказала на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на осіб, які 20.04 2015 року, приблизно о 19.15 год. вчинили напад на неї. Надала суду такі покази: у вказаний час вона (потерпіла) проходила поблизу Новояворівської PЛ №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, побачила на той час невідомого чоловіка яким виявився ОСОБА_3 та зупинилася, останній став перед нею, та тримаючи в лівій руці ніж, приставив його до її живота. Тоді жінка запитала ОСОБА_3 , що ви робите, ОСОБА_30 в свою чергу запитав у неї (потерпілої) золото, гроші, мобільний телефон. Коли вона знімала із себе, сережки та два колечка в цей момент до них підбіг ОСОБА_4 . Тоді, вона віддала золоті вироби ОСОБА_30 , а ОСОБА_30 в свою чергу віддав їх ОСОБА_31 , після чого останній поклав їх собі в кишеню. Далі вона (потерпіла) віддала гроші в сумі 50 гривень та повідомила, що більше нічого не має. Тоді ОСОБА_32 сказав до неї (потерпілої) віддай сумку, однак сумки віддавати вона не хотіла. Після чого ОСОБА_3 схопив її правою рукою за шию, в лівій тримаючи ніж, рукояткою ножа наніс їй два удари по руці, щоб вона відпустила сумку. Після цього потерпіла відпустила сумку, її відразу підняв ОСОБА_32 та відійшовши в сторону на відстань п`ять метрів, переглянув вміст сумки, після чого дістав із неї мобільний телефон та ще якісь гривні. Далі ОСОБА_32 повернувся назад віддав їй сумку та із ОСОБА_30 почали втікати через лісовий масив.
Потерпіла ОСОБА_18 у судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка 20.04.2015 року, приблизно о 20:00 год. на дорозі у лісовому масиві, поблизу с. Стадники, Яворівського району, Львівської області вчинила на неї напад. Надала суду такі покази: перебуваючи в вказаному місці та вказаний час до неї (потерпілої) підійшов ОСОБА_8 , тримаючи в руці ніж. Почав словесно погрожуючи його застосуванням, таку погрозу вона сприйняла, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. Вимагав гроші та цінні речі, наніс удар рукою їй по обличчю. Тому, вона (потерпіла) була змушена віддати йому мобільний телефон марки «Lenovo» із стартовим пакетом «Лайф» та грошові коштами, які мала при собі і це була не значна сума. Після чого з місця вчиненого злочину втік.
Потерпіла ОСОБА_19 у судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка 21.04.2015 року, близько 21:00 год. по вул. Шашкевича, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області вчинила на неї напад. Надала суду такі покази: вона (потерпіла) перебувала в смт. Щирець за зазначеною вище адресою, до неї підійшов ОСОБА_8 та став погрожувати їй демонструючи ніж. Вона ( ОСОБА_19 ) перелякалася за своє життя, на вимогу ОСОБА_3 віддала останньому золоті сережки вагою 4 грами, золотий перстень вагою 2 грами, мобільний телефон марки NoKia-305 із сім-картою Київстар № НОМЕР_5 та грошові кошти у сумі 50 грн.
Потерпіла ОСОБА_20 у судовому засіданні вказала на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як на осіб, які 21.04.2015 року, близько 23:00 год. по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області вчинили напад на неї. Надала суду такі покази: пізно увечері вона проходила по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області в цей час до неї підійшов ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , тримаючи кожен у руці ніж та стали вимагати від неї дорогоцінні речі інакше застосують ножі і ці ж речі самостійно заберуть. Таку погрозу вона не сприйняла як реальну, оскільки до життя ставиться по філософськи, але віддала обвинуваченим пачку цигарок Вінстон, запальничкою вартістю 10 грн., музичний плеєр марки Транс Цент, навушниками та мобільний телефон марки Нокіа. Проте, обвинувачені після отримання вказаних речей роздивилися їх та, невідомо чому, повернули їх їй (потерпілій). З місця скоєного злочину втекли.
Потерпіла ОСОБА_21 у судовому засіданні вказала на ОСОБА_3 , як на особу, яка 25.04.2015 року, близько 03:00 год. неподалік від скло-дзеркального заводу, що по вул. Острівській, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області пограбувала її. Надала суду такі покази: вночі 25.04. 2015 року вона перебувала по вул. Острівській, в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області. До неї підійшов ОСОБА_3 , який погрожуючи їй застосуванням насильства, забрав в неї мобільний телефон марки ГоцЛевер із сім-картами Київстар № НОМЕР_6 та Лайф, ланцюжок не з дорогоцінного металу; сережки не з дорогоцінного металу. Після цього з місця скоєного злочину втік. Ножа вона (потерпіла) в обвинуваченого не бачила.
Потерпіла ОСОБА_22 у судовому засіданні вказала на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на осіб, які 26.04.2015 року, близько 00:00 год. по вул. Зеленій в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області напали на неї. Надала суду такі покази: 26.04.2015 року, близько півночі вона проходила по АДРЕСА_3 до неї підійшов ОСОБА_8 , тримаючи у руці розкладний ніж у розкладеному стані, погрожуючи його застосуванням, і таку погрозу остання сприйняла, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, вимагав передати їм кошти та майно. В цей же час, ОСОБА_4 , тримаючи в руці розкладний ніж у розкладеному стані, наніс ОСОБА_22 удар кулаком в обличчя. В результаті нападу на ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 забрали в останньої мобільний телефон марки InSmart із сім-картою Київстар № НОМЕР_7 та Лайф № НОМЕР_8 , золотим кільцем (обручкою) вагою 5 грам вартістю 7000 грн., золотими сережками вагою 5,5 грам вартістю 8000 грн., грошовими коштами в сумі 160 грн.
Далі обвинувачений ОСОБА_3 застосовуючи погрози демонструючи ніж, змусив ОСОБА_22 вступити з ним у статеві зносини неприроднім способом шляхом орогенітального контакту. В цей час ОСОБА_4 жодний дій на порушення її (потерпілої) статевої свободи та недоторканості не вчиняв.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_33 , яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 19.04. 2015 року в м. Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_13 , яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_4 як особу, яка здійснила на неї напад 19.04. 2015 року в м. Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_14 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 19.04. 2015 року в м. Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_14 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_4 як особу, яка здійснила на неї напад 19.04. 2015 року в м. Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_11 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 15.04. 2015 року в м. Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_10 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 09.04. 2015 року в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_22 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_4 як особу, яка здійснила на неї напад 26.04. 2015 року в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_20 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка здійснила на неї напад 21.04. 2015 року в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_20 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 21.04. 2015 року в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_18 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 20.04. 2015 року поблизу с. Стадники, Яворівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.04. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_9 яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 04.04. 2015 року поблизу в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.05. 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_19 , яка при проведенні слідчої дії впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка здійснила на неї напад 21.04. 2015 року в смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області.
Речовими доказами: мобільними телефонами: «Go clever», «Iphone 5-S», «Nokia 305», «Nokia 101», «Im Smart Impression», «Bravis Base».

Протоколом огляду від 05.05. 2015 року в смт. Широке, вул. Шевченка, 140 /2, Дніпропетровської області.

Протоколом огляду від 28.04. 2015 року гр. ОСОБА_34 .

Протоколом проведення слідчого експеременту від 01.05. 2015 року з обвинуваченим ОСОБА_3 під час якого, останній в деталях показав, як він вчиняв напад на потерпілу ОСОБА_9 .

Протоколом проведення слідчого експеременту від 01.05. 2015 року з обвинуваченим ОСОБА_3 під час якого, останній в деталях показав, як він вчиняв напад на потерпілу ОСОБА_35 .

Протоколом проведення слідчого експеременту від 01.05. 2015 року з обвинуваченим ОСОБА_4 під час якого, останній в деталях показав, як він вчиняв напад спільно із ОСОБА_3 на потерпілу ОСОБА_16 .

Протоколом проведення слідчого експеременту від 01.05. 2015 року з обвинуваченим ОСОБА_3 під час якого, останній в деталях показів, як він вчиняв напад спільно із ОСОБА_4 на потерпілу ОСОБА_16 .

Протоколом проведення слідчого експеременту від 07.07. 2015 року з обвинуваченим ОСОБА_4 з якого слідує, що останній добровільно без застосуванням примусу показав спосіб вчинення нападів на потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 .
Відеозаписом на магнітному носію інформації, оглянутим судом у судовому процесі, проведення слідчого експеременту від 08.07. 2015 року з обвинуваченим ОСОБА_3 з якого слідує, що останній добровільно без застосуванням примусу показав спосіб вчинення нападів на потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Висновком експерта № 1060 від 13.07. 2015 року з якого слідує, що в ділянці зовнішніх статевих органів ОСОБА_36 будь-яких анатомічних та хворобливих змін, вад розвитку, які б були перешкодою для здійснення ним статевого акту, не виявлено;
Висновком експерта № 455/2015-ім від 06.05. 2015 року згідно якого в слідах на лосинах (об`єкт №9), на правій кросівці (об`єкт №11), - одязі та взутті, вилучених в громадянки ОСОБА_9 , виявлені поодинокі сперматозоїди та антиген Н, які можуть походити за рахунок сперми будь-якого мужчини з групою сперми (крові) 0 ізосерологічної системи АВО незалежно від категорії видільництва. Крові в цих слідах не заявлено. В слідах на спортивних штанах (об`єкт №4), вилучених у громадянки ОСОБА_9 , виявлена кров людини та антигени В і Н, що може походити від будь-якої особи з групою крові В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Сперми в цих слідах не виявлено. В слідах на футболці (об`єкти №№1,2), на спортивних штанах (об`єкти №№3,5.6,7), на лосинах (об`єкт №8), на трусах (об`єкт №10), на лівій кросівці (об`єкт №12)- одязі та взутті, вилучених в громадянки ОСОБА_9 , крові та сперми не виявлено.
Висновком експерта № 594/2015 ім від 05.05. 2015 року з якого слідує, що кров від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. Крові від потерпілої ОСОБА_9 , 1996року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО.
Висновком експерта № 97 /2015 від 20.04. 2015 року, з якого, крім іншого, слідує, що в ділянці статевих органів ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не виявлено. Виявлено зміни в ділянці анального отвору, які можуть свідчити про введення тупого твердого предмета, чим може бути напружений статевий член.
Висновком експерта № 128/2015 від 06.05.2017 року з якого слідує, що при огляді у ОСОБА_16 , 1970 р.н. виявлено: лінійний рубець-слід від загоєної рани на правому плечі, яка утворилася від дії гострого знаряддя, можливо леза ножа, кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; округлий рубець-слід від загоєної рани та округлу пляму- слід від садна на тильній поверхні правої кисті, які могли утворитися від дії вістря клинка ножа кваліфікуються, як легке тілесне ушкодження; синець на лівому плечі, який утворився від контакту з тупим предметом, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, можливо спричинені 20 квітня 2015 року, не були небезпечними для життя в момент заподіяння. Судово-медичних даних за утворення ушкоджень від падіння на площину, спричинення власноручно та внаслідок нанесення ударів іншим особам немає.
Висновком експерта № 42/2015 від 20.05. 2015 року з якого слідує, що у ОСОБА_22 при огляді видно пляму слід загоєного садна на кисті лівої руки, яке утворилося від дії загостреного предмету, могло виникнути 26 квітня 2015 року та відноситься до легкого ступеня тяжкості.
Зазначеними доказами, суд вважає повністю доведена винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів вказаних вище.

Встановлено, що крім зазначених вище злочинів стороною обвинувачення у провину ОСОБА_37 ставиться те, що він 05.04.2015 року, близько 22.00 год., перебуваючи по вул. Шептицьких в м. Пустомити, Львівської області, керуючись умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, використовуючи, безлюдне місце, значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлені розкладний ніж та електрошокер, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, вчинив розбійний напад на ОСОБА_38 та ОСОБА_24 . Так, ОСОБА_8 , тримаючи в руці ніж та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, вимагав у ОСОБА_38 та ОСОБА_24 , які погрозу сприйняли як реальну загрозу для життя та здоров`я, передачу належних їм золотих виробів та іншого цінного майна. В ході здійснення розбійного нападу, ОСОБА_8 свого корисливого наміру до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_38 та ОСОБА_24 почали чинити йому активний опір. ОСОБА_8 , з метою уникнення від викриття його злочинної діяльності та затримання витягнув із кишені своєї куртки, у яку був одягнутий, електрошокер, та почав демонструвати його ОСОБА_38 та ОСОБА_24 шляхом включення, після чого з місця події зник. Тобто, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Окрім цього, 19.04.2015 року близько 22.50 год., перебуваючи у м. Пустомити по вул. Івасюка, використовуючи значну фізичну перевагу та маючи при собі завчасно заготовлений ніж, керуючись умислом на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого збагачення, вчинив розбійний напад на ОСОБА_26 . Так, ОСОБА_8 з метою заволодіння майном ОСОБА_26 почав вимагати в останньої передачу належного їй майна, а саме ювелірних виробів. На протиправну вимогу ОСОБА_36 , ОСОБА_26 почала чинити йому активний опір, розпочала кричати, однак ОСОБА_8 , маючи намір на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_26 , своїми руками схопив останню за шию, та розпочав її здушувати, після цього витяг з кишені розкладний ніж та тримаючи його в руці з відкритим лезом розпочав погрожувати його застосуванням, що потерпіла сприймала, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. В ході вчиненого нападу ОСОБА_8 , примусив потерпілу зняти та передати йому сережки, та грошові кошти, тим самим заволодів майном потерпілої ОСОБА_26 , а саме: сережками вартістю 70 грн., грошовими коштами в сумі 30 грн., чим заподіяв ОСОБА_26 матеріальну шкоду на загальну суму 100 грн., після чого з місця вчинення злочину втік. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Вчинення зазначених злочинів ОСОБА_3 стосовно потерпілих ОСОБА_38 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 суд вважає недоведеним і такий висновок суду слідує із наступного:
у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_38 та ОСОБА_24 обвинуваченого ОСОБА_3 не впізнали, не можуть беззаперечно стверджувати, що саме ця особа вчинила на них напад 05.04.2015 року, близько 22.00 год. по вул. Шептицьких в м. Пустомити, Львівської області. Потерпіла ОСОБА_26 у судовому засіданні показала, що в обвинуваченому ОСОБА_3 вона не впізнає особу, яка вчинила напад на неї 19.04. 2015 року з метою збагачення. Підчас досудового розслідування вона (потерпіла) впізнавала ОСОБА_3 по фігурі, а не по обличчю. Крім того, під час досудового розслідування вона не була впевнена, що злочин щодо неї був скоєний саме ОСОБА_3 .
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні зазначених злочинів не визнав, як зазначено вище потерпілі в ньому не впізнають особу, яка вчинила щодо них напад. В силу вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. З огляду на встановлені вище обставини, Протокол від 04.05. 2015 року пред`явлення для впізнання обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_26 , Протокол від 01.05. 2015 року пред`явлення для впізнання обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_24 , Протокол від 01.05. 2015 року пред`явлення для впізнання обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_39 надані стороною обвинувачення не можуть вважатися належними доказами, оскільки при безпосередньому допиті учасників провадження, зокрема потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 встановлена відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3 вчиняв такі злочини. Протоколи проведення слідчих експерементів з участю обвинуваченого ОСОБА_3 в частині відтворення подій нападу на потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 на думку суду не можу вважатися достатніми доказами винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочинів стосовно потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 . Крім того, стороною обвинувачення не надано суду жодного речового доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_3 . Тому, суд прийшов до переконання про необхідність виправдати ОСОБА_3 по вказаних епізодах.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у вчиненні злочину стосовно потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , нападу на останніх 15.04.2015 року, близько 21.00 год. поблизу готельно - ресторанного комплексу «Злата», що по вул. Грушевського, 11-б в м. Пустомити, Львівської області стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Враховуючи недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні розбійного нападу щодо потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , який на думку сторони обвинувачення передував нападу на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дії обвинуваченого по епізоду розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), виключивши таку кваліфікуючу ознаку, як вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Стороною обвинувачення злочинні дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно потерпілої ОСОБА_20 кваліфіковано за частиною 2 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій. Потерпіла ОСОБА_20 у судовому засіданні надала покази з яких слідує, що загрозу застосування насильства щодо неї вона не сприймала всерйоз (реально) незважаючи на те, що в обвинувачених в руках були ножі. Враховуючи, що головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим, з урахуванням зазначених вище показів потерпілої ОСОБА_20 , суд рахує, що вірною кваліфікацією вказаних дій обвинувачених стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 буде ч. 2 ст. 186 КК України, злочинні дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід кваліфікувати, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом висловлення погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яку остання не сприймала як реальну, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. В свою чергу повернення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 речей потерпілій ОСОБА_20 не може трактуватися, як добровільна відмова від вчинення злочину, в розумінні ст. 17 КК України, оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України стосовно потерпілої ОСОБА_20 був завершений.
ОСОБА_4 стороною обвинувачення ставиться в провину, те що 26.04.2015, приблизно в 00.10 год., перебуваючи по АДРЕСА_3 , після вчинення спільно із ОСОБА_15 розбійного нападу на ОСОБА_22 та заволодіння її майном, та в той час, коли ОСОБА_8 вступив із ОСОБА_22 проти її волі у статеві зносини неприроднім способом, шляхом орогенітального контакту, користуючись тим, що перед ним молода дівчина, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, використовуючи свою значну фізичну перевагу, ОСОБА_4 , застосовуючи до ОСОБА_22 спільно із ОСОБА_15 погрози застосування фізичного насильства та погрожуючи застосуванням ножів, зняв штани та нижню білизну з ОСОБА_22 , після чого торкаючись своїми руками статевих органів останньої, оголивши свій статевий член, почав його маструбувати, таким чином задовольняючи свою статеву пристрасть. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, вчинене групою осіб, повторно, тобто злочину, передбаченого ч. 2 cт. 153 КК України.
На думку суду, стороною обвинувачення не доведеного вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, оскільки сама потерпіла ОСОБА_22 у судовому засіданні надала покази з яких слідує, що обвинувачений ОСОБА_4 жодних дій, що задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом щодо неї ( ОСОБА_22 ) не вчиняв. Стороною обвинувачення суду не надано жодних доказів, щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України ОСОБА_4 щодо потерпілої ОСОБА_22 . З урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги покази потерпілої ОСОБА_22 , керуючись принципом беззпосередності дослідження показів учасників кримінального провадження, суд рахує, що ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 153 КК України слід виправдати. В свою чергу з обвинувачення ОСОБА_3 по епізоду вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України стосовно ОСОБА_22 слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення групою осіб, у зв`язку із виправдання ОСОБА_4 по вказаному епізоді.
Крім зазначеного, ОСОБА_4 стороною обвинувачення ставиться в провину таке:
ОСОБА_8 , у невстановленому місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, розповів ОСОБА_4 про те, що 04.04.2015 року, знаходячись в лісовому масиві поблизу Новояворівської районної лікарні №1, що по вул. Шевченка, 18 в м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області, шляхом грабежу заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «Iphone 5S», ІМЕЙ НОМЕР_9 , тобто повідомив про вчинення тяжкого злочину. Водночас, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 вчинив 04.04.2015 року тяжкий злочин по відношенню до ОСОБА_9 , правоохоронні органи про дані обставини не повідомив. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заздалегідь необіцяного приховування тяжкого злочину, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.
ОСОБА_8 , у невстановленому місці, та у невстановлений досудовим розслідуванням час, розповів ОСОБА_4 про те, що 05.04.2015 року перебуваючи в м. Пустомити по вул. Шептицьких, вчинив розбійний напад на ОСОБА_39 та ОСОБА_24 , однак майном останніх не заволодів по причинні вчинення ними активного опору, тобто повідомив про вчинення тяжкого злочину. Водночас, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 вчинив 05.04.2015 року тяжкий злочини по відношенню до ОСОБА_39 та ОСОБА_24 правоохоронні органи про дані обставини не повідомив. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заздалегідь необіцяного приховування тяжкого злочину, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.
ОСОБА_8 , у невстановленому місці, та у невстановлений досудовим розслідуванням час, розповів ОСОБА_4 про те, що 15.04.2015 року, близько 21.00 год., знаходячись неподалік від готельно - ресторанного комплексу «Злата», що по вул. Грушевського 11-б в м. Пустомити, Львівської області, вчинив розбійним напад на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в ході якого заволодів майном потерпілих, а саме: ОСОБА_12 золотими сережками вагою 5,5 грам, вартістю 5500 грн., золотим перснем вагою 3,5 грам, вартістю 3500 грн, золотим ланцюжком вагою 3,45 грам, вартістю 3450 грн., золотою підвіскою вагою 1,22 грам вартістю 1220 грн, грошовими коштами в сумі 50 гривень, на загальну суму 13 тисяч 720 гривень, а також грошовими коштами в сумі 220 грн, потерпілої ОСОБА_11 . З метою подальшого збуту, ОСОБА_8 , вказані золоті вироби передав ОСОБА_4 . Водночас, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 , вчинив 15.04.2015 року тяжкий злочини по відношенню до ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , правоохоронні органи про дані обставини не повідомив, а отриманні золоті вироби у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлену суму грошових коштів збув невстановленій досудовим слідством особі, а отримані грошові кошти використав разом з ОСОБА_15 , на власний розсуд. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заздалегідь необіцяного отримання, зберігання та збуту майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто скоєнні злочину передбаченого ст. 198 КК України.
ОСОБА_8 , у невстановленому місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, розповів ОСОБА_4 про те, що 19.04.2015 року, близько 22.50 год., перебуваючи в м. Пустомити по вул. Івасюка, вчинив розбійний напад на ОСОБА_26 та заволодів майном останньої, тобто повідомив про вчинення тяжкого злочину. Водночас, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 вчинив 19.04.2015 тяжкий злочин по відношенню до ОСОБА_26 , правоохоронні органи про дані обставини не повідомив. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заздалегідь необіцяного приховування тяжкого злочину, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.
ОСОБА_8 , у невстановленому місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, повідомив ОСОБА_4 про те, що 20.04.2015 року приблизно о 20.00 год., знаходячись у лісовому масиві поблизу с.Стадники Яворівського району Львівської області, вчинив розбійний напад на ОСОБА_18 , заволодівши мобільним телефоном останньої марки «Lenovo», який у свою чергу передав ОСОБА_4 , та грошовими коштами в сумі 6 гривень, тобто повідомив про вчинення тяжкого злочину. В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин - розбійний напад на ОСОБА_18 , отримав викрадений телефон марки «Lenovo», який зберігав для власного користування. Таким чином, ОСОБА_40 обвинувачується у вчиненні заздалегідь необіцяного отримання та зберігання майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто скоєнні злочину, передбаченого ст. 198 КК України.
ОСОБА_8 , у невстановленому місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, повідомив ОСОБА_4 про те, що 21.04. 2015 року близько 21.00 год. перебуваючи у смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, вчинив розбійний напад на ОСОБА_19 та заволодів майном останньої, а саме золотими сережками вагою 4 грами вартістю 4000 грн., золотим перснем вагою 2 грами вартістю 2000 грн., мобільним телефоном марки «NoKia»305 з стартовим пакетом загальною вартістю 905 грн. та грошовими коштами у сумі 50 грн. З метою подальшого збуту, ОСОБА_8 , вказані золоті вироби та мобільний телефон марки «NoKia»305 передав ОСОБА_4 . Водночас, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 , вчинив 21.04.2015 року тяжкий злочини по відношенню до ОСОБА_19 , правоохоронні органи про дані обставини не повідомив, а отриманні золоті вироби у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлену суму грошових коштів збув невстановленій досудовим слідством особі, отримані грошові кошти використав разом із ОСОБА_15 на власний розсуд, а мобільний телефон марки «NoKia»305 залишив для власного користування. Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заздалегідь не обіцяного отримання, зберігання та збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізацїї (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто у скоєнні злочину передбачений ст. 198 КК України.
ОСОБА_8 , у невстановленому місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, повідомив ОСОБА_4 про те, що 25.04.2015 року, близько 03.00 год., перебуваючи у смт. Щирець Пустомитівського району, Львівської області, вчинив розбійний напад на ОСОБА_21 , заволодів її мобільним телефоном марки Гоц Левер вартістю 2000 грн. із сім-картами Київстар № НОМЕР_6 вартістю 30 грн. та Лайф вартістю 15 грн., який у свою чергу передав ОСОБА_4 , та ланцюжком (біжутерією) вартістю 150 грн, сережками (біжутерією) вартістю 100 грн., тобто повідомив про вчинення тяжкого злочину.
В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин - розбійний напад на ОСОБА_21 , отримав викрадений телефон марки Гоц Левер, який зберігав для власного користування, та з метою зняття графічного ключа, передав його для ремонту, тим самим розпорядився мобільним телефоном здобутим злочинним шляхом. Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заздалегідь необіцяного отримання та зберігання майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто скоєнні злочину, передбаченого ст. 198 КК України.
На думку суду ОСОБА_4 підлягає виправданню по всіх епізодах інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України, такий висновок суду слідує із наступного: обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні надав покази з яких слідує, що про епізоди вчинення злочинів без участі ОСОБА_4 він останньому не повідомляв. Про походження речей, які передавалися на зберігання ОСОБА_4 останній нічого не знав, можливо догадувався, що такі крадені. Частину викрадених речей, які схожі на золоті вироби він (обвинувачений) викидував, оскільки рахував, що такі зроблені не з цінних металів, гроші самостійно витрачав на власні потреби.
Із таких показів, які не спростовані доказами у справі слідує, що ОСОБА_41 не було відомо про вчинені самостійно ОСОБА_3 злочини, як і не було відомо про погодження речей, що передавалися ОСОБА_4 ОСОБА_3 . Таким чином, на думку суду обвинувачення ОСОБА_42 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення, які не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді. За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Крім того, по інкримінованих ОСОБА_3 епізодах вчинення злочинів стосовно потерпілих ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню, про що судом зазначено вище, що також свідчить про наявність лише припущення у тому, що ОСОБА_4 було відомо про злочини стосовно ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , на думку суду, як і про всі інші злочини вчиненні ОСОБА_3 .
В свою чергу, суд вважає недопустимими доказами Протокол від 29.04. 2015 року пред`явлення для впізнання обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_16 та Протокол від 29.04. 2015 року пред`явлення для впізнання обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_16 , оскільки при проведенні вказаних слідчих дій впізнання відбувалося чергово одне за одним, при цьому статистом в обох впізнаннях виступав ОСОБА_43 , що виключило принци об`єктивності при проведені вказаної слідчої дії. Вказані обставини є порушенням ч. 2 ст. 228 КПК України.
Суд не надає віри показам обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо відсутності у нього при вчинення розбійних нападів (ст. 187 КК України) ножів, які останній використовував з метою залякування потерпілих, оскільки потерпілі, які допитувалися у судовому засіданні даючи чіткі та послідовні покази, вказували на наявність у підсудного ОСОБА_3 електрошокеру та ножів. На думку суду обвинувачений ОСОБА_3 такими своїми показами має намір ввести суд в оману, з метою уникнення чи зменшення покарання, оскільки будучи раніше не одноразово судимими володіє деякими знаннями в галузі кримінального права, орієнтується в санкціях статей. З приводу показів обвинуваченого ОСОБА_3 щодо чинення працівниками поліції на нього різного виду тиску, то суд зазначає, що судом було скеровані відповідні звернення до прокуратур Львівської області, Городоцької місцевої прокурату. Так, Городоцькою місцевою прокуратурою повідомлено суд листом № 05/14 -634-вих -17 від 19.06. 2017 року, що за період з 01.01. 2015 року по 04.09. 2015 року звернень від ОСОБА_3 з приводу чинення на нього тиску не надходило. Згідно листа Прокуратури Львівської області № 04/2/5-275 вих.17 від 22.06. 2017 року за період з 01.01. 2015 року по 04.09. 2015 року звернень від ОСОБА_3 не надходило. Згідно повідомлення Львівської установи виконання покарань (№ 19) від 29.06. 2017 року № 10/19-9/3604 заступник прокурора Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_29 за період перебування ОСОБА_3 під вартою у вказаній установі не відвідував.
За кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_3 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочинів, характер вчинених злочинних діянь, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину визнав частково, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочинів, усунув збитки заподіяні злочином стосовно потерпілої ОСОБА_20 ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив рецедив злочинів, цю обставин суд рахує такою, що обтяжує покарання обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного, враховуючи:
особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який:
раніше судимий, за корисливі злочини,
хронічними психічними захворювання не страждає,
має зареєстроване місце проживання в Дніпропетровській області, проживав та вчиняв злочини на території Львівської області
за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо,
не працюючий,
доходів не отримує,
стійких соціальних зав`язків не має,
обставини вчинення злочинів, наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого рецедив злочинів, враховуючи те, що обвинувачений будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та вчинив нові тяжкі злочини проти власності та злочини проти статевої свободи та недоторканості,
суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції частин статей кримінального закону, що передбачають відповідальність за вчинені обвинуваченим злочини у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі із конфіскацією майна.
На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього.
Обвинувачений ОСОБА_4 усунув збитки заподіяні злочином стосовно потерпілої ОСОБА_20 ця обставина враховуються судом, як така, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив рецедив злочинів, цю обставин суд рахує такою, що обтяжує покарання обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного, враховуючи:
особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який:
раніше судимий, за корисливі злочини,
хронічними психічними захворювання не страждає,
має зареєстроване місце проживання в Дніпропетровській області, проживав та вчиняв злочини на території Львівської області,
за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо,
не працюючий,
доходів не отримує,
стійких соціальних зав`язків не має,
обставини вчинення злочинів, наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого рецедив злочинів, враховуючи те, що обвинувачений будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та вчинив нові тяжкі злочини проти власності,
суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції частин статей кримінального закону, що передбачають відповідальність за вчинені обвинуваченим злочини у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі із конфіскацією майна.
На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином у розмірі 13 720, 00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 491,04 грн. та у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених в дохід держави.
Речові докази у кримінальному провадженні слід:
мобільний телефон марки «Go clever»,- повернути ОСОБА_21 ;
мобільний телефон марки «Iphone 5-S», - повернути ОСОБА_9 ;

мобільний телефон марки «Nokia 305»,- повернути ОСОБА_19 ;

мобільний телефон марки «Nokia 101»,- повернути ОСОБА_14 ;

мобільний телефон марки «Bravis Base»,- повернути ОСОБА_16 ;

мобільний телефон марки «Im Smart Impression»,- повернути ОСОБА_22 ;

інші речові докази, крім зазначених вище, володільців яких не встановлено, проте такі очевидно набуті злочинним шляхом, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 23.05. 2017 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з часу фактичного затримання 29.04.2015 року до 20.06. 2017 року включно слід зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Підстав для відміни чи зміни запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ступу вироку у законну силу немає, тому такі слід залишити без змін у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 за цим вироком призначити у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна.

ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України по епізоду вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_26 , що мав місце 19.04. 2015 року в АДРЕСА_5 , визнати невинуватим та виправдати.

ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України по епізоду вчинення розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_44 , ОСОБА_24 , що мав місце 05.04. 2015 року в АДРЕСА_6 , визнати невинуватим та виправдати.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 23.05. 2017 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з часу фактичного затримання 29.04.2015 року до 20.06. 2017 року включно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити без змін,- тримання під вартою.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 за цим вироком призначити у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України визнати невинуватим та виправдати.

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України визнати невинуватим та виправдати.

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України визнати невинуватим та виправдати.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 23.05. 2017 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з часу фактичного затримання 29.04.2015 року до 20.06. 2017 року включно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін,- тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави 491, 04 грн. (по 245, 52 грн. з кожного).

Цивільний позов ОСОБА_12 , - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_12 13 720, 00 грн. в якості відшкодування шкоди заподіяної злочином.
Речові докази:
мобільний телефон марки «Go clever»,- повернути ОСОБА_21 ;
мобільний телефон марки «Iphone 5-S», - повернути ОСОБА_9 ;

мобільний телефон марки «Nokia 305»,- повернути ОСОБА_19 ;

мобільний телефон марки «Nokia 101»,- повернути ОСОБА_14 ;

мобільний телефон марки «Bravis Base»,- повернути ОСОБА_16 ;

мобільний телефон марки «Im Smart Impression»,- повернути ОСОБА_22 ;

інші речові докази, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
СуддяОСОБА_1