Справа № 544/1383/16-к
№ пров.1-кп/544/23/2017
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
іменем України
31 січня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Жовтневе Гребінківського району Полтавської області українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, на військовому обліку не перебуває, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26.04.2006 Пирятинським районним судом за ст.187 ч.4, ст.121 ч.2, ст.70 ч.1 КК України на 9 років позбавлення волі. Звільнений 09.02.2011 за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 01.02.2011 умовно - достроково на 2 роки 9 місяців 19 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 20 жовтня 2015 року близько 23-00 години, з метою крадіжки чужого майна прийшов на подвір`я ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав 80 кг металобрухту у вигляді труби та металевого чану вартістю 2,40грн за 1 кг на суму 192грн та 5 листів 6-ти хвильової шиферу вартістю 60грн за один лист шиферу на суму 300грн, а всього на загальну суму 492грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, приблизно 28 жовтня 2015 року близько 01-00 години ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_6 , залишено без нагляду та господарка проживає в м. Пирятині Полтавської області, з метою крадіжки чужого майна прийшов до подвір`я ОСОБА_6 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, переконавшись, що власник подвір`я відсутній та його злочинні дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, таємно викрав 100кг металобрухту у вигляді воріт та стовпців вартістю 2,40грн за 1 кг на суму 240грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 10 грудня 2015 року близько 23-00 години ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що подвір`я та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_7 , залишені без нагляду та господар проживає в м. Пирятині Полтавської області, з метою крадіжки чужого майна, прийшов до літньої кухні ОСОБА_7 за вказаною адресою, де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, переконавшись, що власник будинку відсутній та його злочинні дії не будуть помічені, шляхом пошкодження навісного замка літньої кухні проник усередину, де, діючи умисно, повторно, таємно викрав чавунну пічну плиту вартістю 330грн, яка належать ОСОБА_8 . Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Суду пояснив, що у жовтні та грудні 2015 року скоював крадіжки майна у вигляді металевих виробів у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які здавав на металобрухт, щоб отримати гроші, тому що не працював. У скоєному щиро кається, просить суд строго його не карати, шкода потерпілим відшкодована.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілі претензій до обвинуваченого не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодами 20.10.2015 та 28.10.2015 кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за епізодом 10.12.2015 - як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені обвинуваченим злочини відносяться: за ч.2 ст.185 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, за ч.3 ст.185 КК України - до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Крім того при прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням його від основного покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене суд уважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільні позови не заявлялись.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне з набранням вироку законної сили речові докази: два шматки металевої труби,металевий кутник, що знаходяться на зберіганні в камері схову зберігання речових доказів - повернути власникам, частину чавунної плити, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити у користуванні власника.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, і призначити покарання за:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: два шматки металевої труби,металевий кутник, що знаходяться на зберіганні в камері схову зберігання речових доказів - повернути власникам, частину чавунної плити, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити у користуванні власника.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1