справа № 208/4878/16-к
№ провадження 1-кс/208/1108/16
УХВАЛА
Іменем України
03 грудня 2016 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СВ Заводського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 25.12.2015 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України приєднано частково не відбутий строк за вироком Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.05.2014, до відбуття 2 роки 8 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання час тримання під вартою з 18.08.2014 р. по 25.12.2015 р., звільнений із залу суду по відбуттю строку покарання; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним, погодженим з прокурором, клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вищезазначене клопотання, та просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили у задоволені клопотання, щодо тримання ОСОБА_5 під вартою, відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що раніше судимий у скоєні крадіжок ОСОБА_5 , судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, повторно 31 травня 2016 року приблизно о 20годині 30 хвилин у під`їзді №3 будинку АДРЕСА_2 відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, викрав у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон та сумку із продуктами харчування на загальну суму 199 грн.
04 серпня 2016 року у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і в той же день слідчий звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 04.09.2016 року зазначене клопотання слідчого було задоволено частково, а саме: відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання - АДРЕСА_1 , з 06 години до 19.00 години.
Після того як було встановлено, що ОСОБА_5 за зазначеною адресою не проживає та його місцезнаходження органу досудового розслідування невідоме, 18 серпня 2016 року слідчий звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
01 грудня 2016 року ОСОБА_5 було затримано і 02 грудня 2016 року слідчий звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області з уточненим клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду речових доказів, протоколами допиту потерпілого і свідка та протоколами пред`явлення особи для впізнання в ході проведення яких потерпілий, вказавши на ОСОБА_8 стверджував, що це саме та особа яка відкрито викрала у нього (потерпілого) телефон та сумку з продуктами, а свідок підтвердив, що ОСОБА_8 є тією особою, що продала йому (свідку) викрадений у потерпілого телефон.
Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду так як вчинення підозрюваним кримінального правопорушення вже не вперше вказує на те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі та може намагатися уникнути покарання за вчинене кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На переконання суду надані слідчим докази доводять наявність відносно ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки не має постійного місця роботи, у нього відсутні сталі соціальні зв`язки, неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення майнової спрямованості, крім того може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , поєднане з насильством.
У рішенні ЄСПЛ за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. ст.ст.176-179, 184, 186, 193. 194, 196 КПК України, суд
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 січня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню, та може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1