Справа № 274/4779/16-к
Провадження №1-в/0274/1671/16
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и

09.12.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурорів. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представників адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бердичеві в режимі відео-конференції з Райківською виправною колонією (№73) провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого: 1) 13.10.1998 року за ст.ст.81 ч.3, 140 ч.2, 17 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 16.06.2000р. по амністії; 2) 25.01.2001 року за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 25.01.2003р. по відбуттю строку покарання; 3) 12.07.2004 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 17.11.2006 року умовно-достроково на 4 місяці 1 день; 4) 06.12.2007 року за ст.ст.186 ч.3, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, 09.01.2009 року іспитовий строк скасовано та засудженого направлено в місця позбавлення волі на 3 роки; 5) 05.05.2014 року за ст.125 ч.2 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів, ОСОБА_7 засуджений 23.07.2014 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст.ст.185 ч.3, 71, 72 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання - 05.09.2014 року, кінець строку - 05.09.2017 року.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.09.2014 року. Під час утримання в СІЗО м. Чернігів характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.

З 16.10.2014 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії в Житомирській області (№73). На даний час на виробництві колонії не працевлаштований. За час відбування покарання характеризується посередньо, допустив два порушення вимог режиму тримання, що виразилися в порушенні розпорядку дня та зберіганні забороненого предмета, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності та один раз проводилася бесіда виховного характеру (29.07.2016 року за порушення розпорядку дня). Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Два рази заохочувався. У відношенні до засуджених не конфліктний. На зауваження та критику в свою адресу реагує спокійно, робить належні висновки. Враховує думку колективу засуджених, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими. Дружні стосунки підтримує з засудженими різних категорій спрямованості. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий та тактовний, законні вимоги виконує. Дотримується правомірних та ввічливих відносин. Намагається утримувати свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу в охайному вигляді. Намагається дотримуватися вимог санітарії та особистої гігієни. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь в благоустрої місць позбавлення волі. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Освіта» шляхом відвідувань інформаційних годин, перегляду науково популярних передач, відвідує бібліотеку колонії, та цікавиться літературою відповідного характеру. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, є членом самодіяльної секції «Санітарно-побутова». Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування. Позову за виконавчими листами не має. На профілактичних обліках не перебуває. Вину в скоєних злочинах визнав.

Згідно витягу з протоколу №26 від 28.09.2016р., за результатами вирішення комісією по розгляду матеріалів на засуджених питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 встановлено, що останній не довів своє виправлення, а тому у поданні матеріалів до суду на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України, відмовлено (особова справа а.с.59).
У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав. При цьому визнав те, що допускав в період відбування покарання порушення режиму утримання. Стверджує, що працював у колонії. На даний час не працевлаштований у зв`язку з відсутністю роботи на виробництві колонії.

Представник адміністрації виправної колонії вважає, що засуджений на шлях виправлення не став та на застосування умовно-дострокового звільнення не заслуговує, оскільки маючи два заохочення, також двічі допускав порушення режиму утримання. При цьому повідомив, що засуджений на даний час у колонії не працевлаштований. Не працює він, оскільки на виробництві установи виконання покарань відсутнє обладнання, на якому він готовий працювати. Разом з тим, бажання виконувати іншу роботу на виробництві колонії, або працевлаштуватися на безоплатній основі, засуджений не виявляє. У суспільно-корисній праці він участь приймає під контролем, ініціативи не проявляє.

Прокурор вважає, що засуджений лише став на шлях виправлення, а тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Заслухавши учасників судового процесу а ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При прийнятті рішення по суті справи суд також враховує те, що ОСОБА_7 має п`ять непогашених судимості за попередніми вироками, відбуває покарання за скоєння нового тяжкого корисливого злочину, в минулому звільнявся від відбування покарання зі встановленням іспитового строку, а також звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, проте належних висновків для себе не робив, довіру суду не виправдовував та знову скоював кримінально карані діяння. За період відбуття покарання характеризується посередньо. Працював він лише періодично, на даний час не працевлаштований. Двічі заохочувався адміністрацією виправної установи, однак також і двічі порушував порядок та умови відбування покарання. Останнє порушення засудженим допущено 29.07.2016 року, тобто після отриманих заохочень.

Викладене свідчить про те, що засуджений за час відбуття покарання своє виправлення не довів, у зв`язку із чим звільнений від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на даний час бути не може.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:
Заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1