Справа № 5-400/2011
№ 5/534/1/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого слідчого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника органу пробаціїОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні подання Комсомольського міськрайонного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Полтавській області відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, засудженого вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.01.2011 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло подання Комсомольського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департаменту виконання покарань в Полтавській області, правонаступником якого на даний час являється Кременчуцький міськрайонний відділ з питань пробації Північно-східного міжрайонного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (надалі відділ пробації), про скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання.

Подання вмотивоване тим, що у період випробування засуджений ОСОБА_6 обов`язки, покладені на нього судом, не виконував, за викликами КВІ та на реєстрацію не з`являвся, за повідомленою органу кримінально-виконавчої системи адресою проживання не мешкав і про зміну своєї адреси не повідомляв.

В судовому засіданні прокурор та представник відділення пробації пред`явлене подання підтримали та наполягали на направленні засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні прохали відмовити в задоволені подання за безпідставністю. ОСОБА_6 пояснив, що після постановлення вироку від 31 січня 2011 року він справно з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції на відмітки. У червні того ж року, коли знаходився в селі Кобелячок Кременчуцького району, ОСОБА_6 отримав травму ноги і тому деякий час не міг з`являтися на реєстрацію. Офіційно за медичної допомогою не звертався, лікувався самостійно. Коли повернувся до міста Комсомольська, ОСОБА_6 звернувся до інспектора кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 з приводу подальшої реєстрації, але отримав відповідь, що справу передано до суду. Починаючи з червня 2011 року ОСОБА_6 постійно проживав в с.Кобелячок, так як доглядав за хворою матір`ю, яка в 2014 році отримала першу групу інвалідні. Про зміну адреси місця проживання органи КВІ не повідомляв, так як зі слів ОСОБА_4 йому більше не потрібно було з`являтися до інспекції. Судових повісток ОСОБА_6 не отримував.

Представник органу пробації ОСОБА_4 підтвердила в судовому засіданні, що в жовтні 2011 року вона звернулася до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 з причин невиконання останнім покладений на нього обов`язків щодо періодичної реєстрації в органах КВІ та повідомленні про зміну місця проживання. Після цього до неї звернувся засуджений ОСОБА_6 з приводу продовження реєстрації в органах КВІ, але вона повідомила, що справа знаходиться в суді і тому з`являтися на реєстрацію не потрібно.

З`ясувавши думки учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до справи письмові докази та матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.01.2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ст.76 КК України, засудженого ОСОБА_6 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

21 березня 2011 року вирок суду відносно ОСОБА_6 було прийнято до виконання Комсомольським МРВ, а 30.03.2011 року засудженому під особистий підпис роз`яснено покладені на нього обов`язки та наслідки ухилення від їх виконання (арк.5,11 особової справи).

27 жовтня 2011 року на розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло подання КВІ про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання та направлення його в місця позбавлення волі.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 лютого 2012 року подання КВІ задоволено, скасовано звільнення засудженого від відбування покарання та направлено його в місця позбавлення волі.

Згідно матеріалів справи та відомостей, отриманих з ОСК МВД України, зазначена постанова суду направлялася до Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області, проте починаючи з березня 2012 року по 09 березня 2016 року фактично не виконувалася. Засуджений ОСОБА_6 у розшук органами внутрішніх справ не оголошувався (а.с.24,140,144).

Згідно повідомлення ДС ПВК №64 на виконання постанови суду від 29 лютого 2012 року засудженого ОСОБА_6 було затримано 09 березня 2016 року (а.с.140).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 січня 2017 року постанову суду від 29 лютого 2012 року скасовано, а подання КВІ направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.164 КВК України (в редакції від 16.02.2010 року), кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, проводить індивідуально-профілактичну роботу з ними та контролює додержання засудженими громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом.

Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтись за викликом до КВІ. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої системи без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід (частина 3 ст.164 КВК України). Разом із тим, поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Виходячи із змісту пред`явленого подання, починаючи з 20.06.2011 року засуджений ОСОБА_6 на реєстрацію до органу КВІ не з`являвся, причини неявки не повідомляв, проігнорував неодноразові виклики інспекції та притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП. В ході виконання застосованого відносно ОСОБА_6 приводу, було встановлено, що останній за повідомленим місцем проживання, не мешкає.

Згідно із ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом, а поважними причинами неявки до кримінально-виконавчої інспекції у призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

За правилами ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочинку, звільняється судом від призначеного покарання. Разом із тим, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (ч.2 ст.78 КК України).

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт тимчасового невиконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків щодо періодичної реєстрації в органах кримінально-виконавчої системи та повідомлення про зміну місця проживання. Проте, послідуючі його дії, направлені на поновлення його реєстрації в органах КВІ, вказують на відсутність у ОСОБА_6 умислу на ухилення від виконання покладених судом обов`язків.

Крім того, суду не надано переконливих доказів на спростування тверджень ОСОБА_6 про те, що він був вимушений змінити місце свого проживання у зв`язку із доглядом за хворою матір`ю ОСОБА_7 . Навпаки ця обставина підтверджується довідкою МСЕК, відповідно до якої 10 листопада 2014 року останні встановлено І групу інвалідності та характеристикою Пришибської сільської ради, в які зазначено, що ОСОБА_6 здійснює за нею догляд (а.с.160).

З огляду на викладене, враховуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , те що починаючи з 2011 року більше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, суд вважає, що він фактично довів своє виправлення, тому підляже звільненню від покарання призначеного вироком суду від 31 січня 2011 року у зв`язку із закінчення строку випробування.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , починаючи з дня набрання чинності постанови суду від 29 лютого 2012 року вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 січня 2011 року фактично не виконувався, органами внутрішніх справ засуджений у розшук не оголошувався, тому, в розумінні ч.3 ст.80 КК України, ОСОБА_6 від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі не ухилявся.

Зазначене вище подання КВІ стосовно ОСОБА_6 надійшло до суду до дня набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, тому з огляду на вимоги п.11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд має його розглядати, керуючись положеннями КПК 1960 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.78 КК України, ст. 4082 КПК України 1960 року, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання Комсомольського міськрайонного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Полтавській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 січня 2011 року відмовити.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 січня 2011 року, у виді 3 років позбавлення волі.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1