Номер провадження: 11-сс/785/807/17
Номер справи місцевого суду: 523/6815/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного: адвоката ОСОБА_8 ,

в присутності слідчого: ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 13.05.2017 року, якою у рамках кримінального провадження №0002154від 05.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив

Оскарженою ухвалою, у рамках кримінального провадження №0002154від 05.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4, про застосування відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самух Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не одруженого, з середньою освітою, студента 4 курсу ОНУ ім. Мечникова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби, терміном до 12.07.2017 року включно.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_7 , підозрюються у незаконному заволодінні належного ОСОБА_12 автомобіля марки «Porsche Cayenne», н/з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_13 о 03 годині 25 хвилин 5 травня 2017 року з території охоронюваної автостоянки за адресою: м. Одеса, 2-й Керченський провулок, 2.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалів відсутні дані щодо перевірки алібі підозрюваного, а також доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя врахував надані стороною захисту характеризуючі особу підозрюваного дані, зокрема характеристику, наявність права на тимчасове проживання в Україні, офіційну реєстрацію в м. Одеса, а також факт навчання на денній формі навчання у ВНЗ.

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій він порушує питання про її скасування, оскільки вважає оскаржуване рішення ухвалене з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що слідчий суддя не врахував доводи прокурора щодо існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість у підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з цим, як вказує прокурор, у слідства є дані, що підозрюваний проходив практику в органах поліції, що обумовлює існування ризику перешкоджання розслідуванню з боку підозрюваного, оскільки він обізнаний про засоби та методи роботи правоохоронних органів, а висновки суду щодо міцності соціальних зв`язків у підозрюваного не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Просить ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 13.05.2017 року скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12.07.2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з наступних підстав.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу, визначені змістом ст.ст. 177 та 178 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлений у клопотанні слідчого ризик та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289КК України і зазначена підозра на даній стадії досудового розслідування, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства та долучених до клопотання доказах: заявою про вчинення злочину та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події, в ході огляду якого підозрюваний був затриманий разом з іншою особою, в тому числі біля викраденого автомобіля, та під час виконання дій, які вказують на причетність останнього до вчинення злочину; протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколом обшуку; висновком експерта №221 від 19.05.2017 року.

За наведених вище обставин, посилання сторони захисту на необгрунтованість підозри не може бути прийнято до уваги, оскільки затримання підозрюваного безпосередньо на місці, де зберігався викрадений автомобіль та знаходження при ньому відповідних приладів, які застосовуються для незаконного відкриття автомобілів вказує на можливу причетність до вчиненого злочину.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що слідчий у клопотанні та доданих матеріалах не навів доказів наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а прокурор в судовому засіданні не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що на даній стадії розслідування існують наявні ризики можливого знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки на існування таких ризиків вказує поведінка підозрюваного під час скоєння інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених п.п. 2 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст.178 КПК України врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики, навчається на стаціонарі у вищому навчальному закладі.

Разом з тим, апеляційним судом було встановлено, що з моменту постановлення слідчим суддею ухвали про застосування домашнього арешту, а саме з 13.05.2017 року, ОСОБА_7 виконує усі покладені на нього слідчим суддею обов`язки та порушень не допускає, що спростовує доводи прокурора про існування ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків, на які посилався слідчий у поданому до суду клопотанні.
При цьому апеляційний суд враховує час фактичного перебування підозрюваного на свободі, що вказує на наявність у останнього можливості знищення можливих доказів причетності до вчиненого злочину.
Водночас апеляційний суд враховує і твердження сторони захисту щодо необхідності подальшої перевірки алібі підозрюваного щодо перебування останнього під час вчинення злочину у гуртожитку, яке як пояснив прокурор фактично перевірено не було, оскільки про існування такого алібі стало відомо під час перегляду судового рішення.
Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному відповідного запобіжного заходу, апеляційний суд також виходить з практики ЄСПЛ, яка свідчить про те, що затримання особи є настільки серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші менш суворі заходи і коли вони були визнані достатніми для захисту індивідуального або суспільного інтересу, який міг би вимагати затримання особи (справа Станев проти Болгарії) та Рішення ЄСПЛ у справі "Центр правових ресурсів в інтересах Валентина Кампеану проти Румунії", згідно з яким визначено, що держава зобов`язана вживати особливих заходів для надання уразливим особам ефективного захисту від жорстокого поводження, про які влада повинна була знати.

Апеляційний суд вважає, що обраний відносно підозрюваного запобіжний захід є достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Також апеляційний суд враховує ту обставину, що стороною захисту до апеляційного суду надана інформація щодо наявності на даний час у підозрюваного місця проживання за яким йому застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, наявність у нього місця навчання та дані характеризуючі особу підозрюваного, а саме позитивну характеристику з місця навчання.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя не мотивував належним чином, які саме обставини не були доведені прокурором, оскільки ці доводи спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя перевірив усі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, повно, всебічно і об`єктивно з`ясував обставини, що мають значення для прийняття вірного рішення за клопотанням слідчого та правильно прийшов до висновку про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, який на думку апеляційного суду є належним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Інших доводів апеляційному суду надано не було.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя, при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, не дотримався вимог кримінального процесуального закону та при прийнятті рішення щодо встановлення строку дії запобіжного заходу, припустився помилки і прийняв рішення, яке суперечить нормам кримінального процесуального закону.

Так, під час прийняття оскаржуваного рішення в резолютивній частині ухвали, слідчий суддя, зазначив, що строк дії ухвали становить до 12.07.2017 року.

При цьому слідчий суддя не прийняв до уваги той факт, що строк досудового розслідування у справі, який становить 2 місяці, необхідно обчислювати з 11.05.2017 року, тобто з моменту затримання особи, що вказує на можливість дії ухвали про обрання запобіжного заходу лише до 11.07.2017 року.

З огляду на зазначені обставини, приймаючи до уваги, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, а апеляційний суд позбавлений можливості змінити ухвалу слідчого судді, у відповідності до вимог ст.407, 409 КПК України вона підлягає безумовному скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали та обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, строком до 11.07.2017 року з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги дані про особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри та існуючі ризики, міцність його соціальних зв`язків і наявність у підозрюваного місця постійного проживання, колегія суддів приходить до переконання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби з покладенням на останнього відповідних обов`язків.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, які на думку апеляційного суду забезпечать виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-181, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 13 травня 2017 року, якою у рамках кримінального провадження №0002154від 05.05.2017року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний час доби - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період з 21 години до 7 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 8,9 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_7 наслідки ухилення від покладених обов`язків.

Строк дії ухвали обчислюється з дня прийняття апеляційним судом ухвали, тобто з 30.05.2017 року та діє до 11.07.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Виконання ухвали апеляційного суду доручити співробітникам Приморського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_18 .