Провадження № 1-кп/752/314/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
14.03.2017 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, українки, яка не працює, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченої за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК ОСОБА_3 разом з угодою про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернути обвинувальний акт для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Захисник також просить відмовити в затвердженні угоди, оскільки докази, здобуті стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування і на яких базується обвинувачення, є неналежними та недопустимими та просить продовжити судове провадження в загальному провадженні.
Обвинувачена підтримала думку захисника.
З`ясувавши думку учасників, оглянувши угоду про визнання винуватості, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо серед іншого умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Статтею 472 КПК України визначено основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Так, з огляду на позицію сторони захисту та невизнання обвинуваченою своєї вини в інкримінованих їй злочинах, у суду існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.475 КК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Так, сторони узгодили покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у виді одного року обмеження волі. Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначили покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік 1 місяць.
При застосованому прокурором порядку поглинання менш суворого покарання більш суворим за вказаних умов остаточне покарання не може бути більше одного року обмеження волі.
Отже, вказана угода не відповідає вимогам КПК України, а тому необхідно відмовити в її затвердженні, при цьому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 472, 474 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт відносно обвинуваченої за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_3 повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №1, для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1