АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/2393/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/719/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 610/2393/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч.3 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2016 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-28.03.2005 року за ч.3 ст.185, ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
-18.03.2008 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;
-07.10.2008 року за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
-09.04.2014 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, 10.03.2016 року звільнений умовно-достроково на не відбутий термін 3 місяці 28 днів, відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 02.03.2016 року,
визнано винним і засуджено за ч.3 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого, за ч.1 ст.357 КК України - до 2 років обмеження волі. Відповідно до ст.ст. 70 ч.1, 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого. В силу ст.ст.71 ч.1, 81 ч.4 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайсуду Харківської області від 09.04.2014 року та призначено остаточне покарання у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу затримання в порядку ст.208 КПК України - з 04.05.2016 року. Запобіжний захід залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з моменту взяття обвинуваченого під варту до набрання вироком законної сили. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу, просить скасувати вирок і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, посилаючись на те, що засуджений він незаконно і злочинів не вчиняв.
Прокурор подану ним апеляційну скаргу відкликав до початку апеляційного розгляду.
Вислухавши доповідь судді, думки обвинуваченого, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 4 травня 2016 року о 20:30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки, шляхом розбиття скла в вікні проник до будинку потерпілої ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де викрав гроші - 800 гривень, які належать потерпілій. Залишаючи місце вчинення кримінального правопорушення через вікно будинку, обвинувачений був помічений потерпілою, яка несподівано повернулася додому та проходила повз саме те вікно. Обвинувачений, усвідомлюючи, що вчинену ним крадіжку виявили та його дії стали відкритими, з метою відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_10 , наніс останній один удар в обличчя, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді переломів осколкового, медіального і латеральних країв носової кістки, травматичних набряків м`яких тканин в навколо очних областях праворуч і ліворуч з наявністю на їх тлі синців і множинного садна в області спинки носа зліва, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого, заволодівши викраденим, обвинувачений з місця скоєння злочину зник.
Крім того, 04.05.2016 о 20:30 обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла у вікні з металопластику, проник до будинку потерпілої ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де викрав гаманець потерпілої ОСОБА_10 , який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходились її грошові кошти, банківські картки та картки знижок.
Заволодівши вищевказаним гаманцем, обвинувачений з місця скоєння злочину зник, та рухаючись по вул. Леніна в м. Куп`янськ, Харківської області, відкрив гаманець, з метою вилучення його вмісту, та побачивши дві банківські картки банку ПАТ КБ "ПриватБанк" і банку АТ "Украгазбанк", які належать потерпілій ОСОБА_10 , викрав їх з метою подальшої наживи, а гаманець викинув у невстановленому місці.
Зазначені дії ОСОБА_7 суд першої інстанції кваліфікував як напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, - за ст. 187 ч. 3 КК України та як викрадення офіційного документу, - за ст. 357 ч.1 КК України .
Колегія суддів уважає, що вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за обставин, визнаних судом першої інстанції встановленими, було доведено в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Так, потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що 4 травня 2016 року приблизно о 20.00годині вона поверталася додому. Коли проходила по двору біля свого будинку, з вікна виплигнув чоловік, який наніс потерпілій удар в обличчя, зламавши їй ніс. Від удару потерпіла впала і вдарилася об лавку. У нападнику вона впізнала обвинуваченого, оскільки декілька років проживала в цивільному шлюбі з його братом - ОСОБА_11 . Обвинувачений був одягнений в сіру куртку та темні брюки. Після нанесення потерпілій удару обвинувачений переліз через паркан і покинув територію домоволодіння. На крик потерпілої прибігли сусіди, які викликали поліцію та швидку допомогу. Разом зі співробітниками поліції та понятими потерпіла зайшла до будинку. Дверцята шафи в будинку були відкриті. З гаманця, який лежав в комоді, зникли 600грн., з гаманця який лежав в сумці - 200грн., кредитна картка «Приватбанку», картка по заробітній платі «Укргазбанк», а також подарункові два долари США. Через деякий час співробітники поліції привезли затриману особу, в якій потерпіла впізнала ОСОБА_7 , як особу яка на неї напала. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, знаходилася на лікуванні. Цивільний позов не заявляла.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_10 04.05.2016 приблизно з 20.00 до 21.00год. разом з чоловіком, ОСОБА_13 , проходили вздовж будинку потерпілої, коли почули крик потерпілої та побачили, як якийсь хлопець переліз через паркан домоволодіння потерпілої. На окрик чоловіка зупинитися, хлопець побіг по АДРЕСА_3 . Одягнений він був в куртку зі світлими рукавами. З чоловіком зайшли до домоволодіння потерпілої, де побачили, що потерпіла має на обличчі тілесні ушкодження. Викликали поліцію та швидку допомогу. Свідок з чоловіком та співробітниками поліції поїхали шукати хлопця, який перелазив через паркан. Коли приїхали до супермаркету АТБ, співробітники поліції затримали чоловіка, який був схожий за описом свідка. Затриманий був одягнений саме в той одяг, який був на хлопці, який переліз через паркан домоволодіння потерпілої. Звернула увагу, що руки у затриманого були збиті. У затриманого були виявлені гроші та банківські картки, які належали потерпілій. В машині затриманий заперечував свою причетність до нападу на потерпілу. По приїзду додому до потерпілої, остання впізнала затриманого по одягу, по ході, як особу, яка на неї напала. Свідок стверджує, що обвинувачений є саме тією особою яку вона бачила біля домоволодіння потерпілої. Також пояснила, що добре знає ОСОБА_14 , який є нижче зростом та ширше в плечах ніж затриманий ОСОБА_15 . З боку співробітників поліції відносно затриманого ОСОБА_7 не було ні якого тиску фізичного або психологічного характеру.
Такі самі показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що є сусідкою потерпілої. 04.05.2016 приблизно о 23.00год. їй зателефонували та повідомили, що біля двору потерпілої стоять машини швидкої допомоги та поліції.
Свідок пояснила, що ОСОБА_10 є її тіткою. В квітні-травні 2016 року до неї зателефонували сусіди ОСОБА_10 та повідомили, що про те, що з тіткою щось трапилося. По приїзду до неї, побачила, що обличчя у потерпілої було в крові, розбито скло у вікні будинку та поламаний паркан. З міліцією зайшли до будинку, де побачила, що двері у шафах були відчинені. Через деякий час приїхала друга машина поліції в якій побачила обвинуваченого ОСОБА_7 , якого особисто знала. На обвинуваченому була кофта сірого кольору. На поставлені питання співробітниками поліції, обвинувачений зізнався у скоєнні злочину відносно потерпілої, при цьому висловлювався на її адресу та адресу співробітників поліції нецензурною лайкою.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в день коли повідомили про напад на жінку яка живе по провулку Спортивному міста Куп`янська, чергувала в складі слідчо-оперативної групи. Коли приїхали на місце події, потерпіла пояснила, що із вікна кухні на неї вистрибнув чоловік, який наніс їй удари, після чого перестрибнув через паркан і побіг в бік парку. У потерпілої на обличчі були тілесні ушкодження. Даного чоловіка бачили сусіди які його описали. Співробітники поліції із сусідами поїхали шукати нападника за прикметами. Свідок залишилася на місці події. Через деякий час привезли ОСОБА_7 , якого затримали в приміщені супермаркету АТБ. При обшуку у ОСОБА_7 були виявлені дві банківські картки, одна з яких була видана на ім`я потерпілої.
Свідок ОСОБА_18 пояснила, що працює уповноваженою Куп`янської міської ради та знає обвинуваченого з дитинства. Після звільнення осіб з місць позбавлення волі, на адресу квартального комітету надходять про це відомості. Однак інформація про звільнення ОСОБА_7 , не надходила. В серпні 2016 року побачила біля будинку культури брата обвинуваченого - ОСОБА_19 , який розповів, що обвинувачений заліз у будинок його колишньої дружини, побив її та пограбував, а сам в цей період часу розмовляючи з ним по телефону повідомив, що зараз знаходиться в місті Харкові йде поповнити рахунок на телефон. Через деякий час ОСОБА_19 зателефонували співробітники поліції щоб він забрав речі обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_20 пояснив, що за своїми функціональними обов`язками повинен виїхати на місце скоєння злочину в тому випадку коли є повідомлення про тяжкий чи особливо тяжкий злочин. Коли приїхав на місце події там вже знаходилася слідчо-оперативна група, також знаходилися свідки, потерпіла та співробітники швидкої допомоги. В ході бесіди з потерпілою з`ясували обставини справи та опис підозрюваного. В ході бесіди потерпіла підтвердила, що напад на неї скоїв брат її колишнього цивільного чоловіка - ОСОБА_21 . Слідчо - оперативна група виїхала разом зі свідками, з метою виявлення підозрюваної у нападі особи. Через деякий час співробітники поліції повернулися разом з ОСОБА_22 . Під час спілкування з ОСОБА_23 , останній підтвердив той факт, що саме він проник до будинку потерпілої з метою забрати документи, які належали його брату. Документи не знайшов, однак забрав гроші та банківські картки, які знайшов у будинку. Коли залишав будинок, прийшла потерпіла, яку обвинувачений відштовхнув і втік.
Свідок ОСОБА_24 пояснив, що в травні 2016 працював водієм таксі « ОСОБА_25 ». Пам`ятає, що за викликом диспетчера забрав в центрі міста пасажира та відвіз його до супермаркету «АТБ», де чекав пасажира десь 20 хвилин. Через деякий час під`їхала машина поліції. Не дочекавшись пасажира, поїхав.
Згідно протоколу огляду місця події від 04.05.2016 року з наданим до нього ілюстративним матеріалом, встановлено, що місцем події є домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_26 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.07.2015 року, витягом з Державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з домової книги (арк.10-15, 26-29 кримінального провадження досудового слідства);
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні . кримінального правопорушення від 05.05.2016р., у ОСОБА_7 в присутності понятих в ході обшуку було вилучено: банківську картку банку AT «Украгазбанк» № НОМЕР_1 , банківську картку банку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , картку знижок в книжному клубі № НОМЕР_3 на імя ОСОБА_10 , картку знижок аптеки 911, розклад руху маршрутного таксі від зупинки «Хлібзавод» до зупинки «Інтернат», два долари США номіналом по одному долару США №№В75780574, L00817370Н, гроші у розмірі 3 грн. 56 копійок, паперову картку «Shopping card» та 3 листки записів, які після огляду, визнані і приєднані до справи в якості речових доказів (арк. 20,87,88 кримінального провадження досудового слідства);
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 228-КП/16 від 05.05.2016 року в потерпілої ОСОБА_10 у зв`язку з нападом мали місце: переломи, оскольчаті, медіального і латеральних країв носовой кости, травматичні отьоки м`яких тканин кологлазничних областях зправа і зліва з наявністю на їхньому фоні кровопідтіків та множинні садна в області спинки носу зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо в строк і за обставин, вказаних в постанові, тобто тих, на які посилалася потерпіла. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ураховуючи характер і локалізацію вишевказаних тілесних ушкоджень, можна сказати, що вони могли виникнути і в результаті одного удару тупим твердим предметом в область спинки носу (арк..с. 31,32 кримінального провадження досудового слідства);
Відповідно до виписки ПАТ КБ «ПриватБанк», банківська картка за № НОМЕР_2 видана на ім`я ОСОБА_10 (арк.90 кримінального провадження досудового слідства);
В ході слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 , остання пояснила та вказала на механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом від 24.05.2016 року з наданим до нього ілюстративним матеріалом ( арк.101-103 кримінального провадження досудового слідства);
За висновками судово-медичної експертизи за № 281-КП/16 від 24.05.2016р. механізм і спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, що були виявлені у потерпілої ОСОБА_10 , не протирічить її показанням у ході слідчого експеріменту 24 травня 2016 року про механізм заподіяння тілесних ушкоджень ( арк.104, 105 кримінального провадження досудового слідства).
Вказаним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку, зазначивши, що сумнівів у їх достовірності ці докази не викликають, є належними та допустимими, а всі вони в сукупності достатні та взаємопов`язані для прийняття процесуального рішення.
Не визнання обвинуваченим своєї провини в розбої суд першої інстанції правильно розцінив як таке, що обумовлене цілями захисту.
Колегій суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого в розбої. Послідовність подій, які зафіксовані приведеними доказами безсумнівно вказує на те, що злочин вчинений саме обвинуваченим.
Так, у момент нападу його впізнала потерпіла, яка одразу повідомила про це свідків ОСОБА_27 . Останні впізнали обвинуваченого при об`їзді території поблизу місця злочину з працівниками поліції. При затриманні обвинуваченого в нього були вилучені речові докази майно потерпілої, мав він мав пошкодження на руці. Безпосередньо після затримання обвинувачений підтверджував, що саме він скоїв злочин.
Судом першої інстанції було перевірено і спростовано посилання обвинуваченого про те, що він не міг скоїти інкримінованих йому кримінальних правопорушень у зв`язку з тим, що в період часу коли злочин було скоєно відносно потерпілої, він гуляв з ОСОБА_28 , після чого був у гостях у ОСОБА_29 . Зазначений свідок не підтвердив точний час коли до нього приходив обвинувачений. Суд правильно визнав неправдивими пояснення з цього приводу свідка ОСОБА_28 , оскільки вони протирічуть поясненням інших свідків щодо часу, коли вони бачили обвинуваченого. Свідок ОСОБА_28 знаходиться в дружніх стосунках з обвинуваченим, неодноразово їздила до нього, коли обвинувачений відбував покарання в місцях позбавлення волі за попереднім вироком суду.
Доводи обвинуваченого про те, що належне потерпілій майно йому в холі супермаркету «АТБ» надав брат ОСОБА_30 з проханням зняти з банківській картки грошові кошти, також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Свідки ОСОБА_27 пояснили, що ОСОБА_11 має інші антропометричні дані, ніж обвинувачений, причетність ОСОБА_11 до злочину нічим не підтверджено.
Судом перевірено і доводи обвинуваченого про застосування до нього незаконних методів слідства під час досудового розслідування та фальсифікацію матеріалів кримінального провадження. За клопотанням обвинуваченого до участі в кримінальному провадженні був залучений захисник, за участі якого з ОСОБА_7 проводились всі слідчі дії. Будь-яких зауважень та клопотань при проведенні слідчих дій та підписання відповідних протоколів за результатами їх проведення, ОСОБА_7 та його захисник не заявляли. Заяву обвинуваченого під час судового розгляду про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування було перевірено і Куп`янським відділом Ізюмської місцевої прокуратури, якою встановлено не наведення обвинуваченим об`єктивних даних, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення відносно нього. Крім того суд, приймаючи рішення, не брав до уваги пояснення, які давав ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, що зазнала нападу, поєднаний з проникненням у приміщення.
Що стосується кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.357 КК України, колегія суддів уважає, що в цій частині обвинувачення не знайшло свого підтвердження.
Так, за сенсом цієї норми кримінального закону відповідальність настає за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, в також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах
Документом визнається передбачена законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на папері, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, оптичному диску або на іншому носієві. Під документом як предметом цього злочину слід розуміти: ділові папери, які підтверджують факти, що мають юридичне значення та інші матеріальні об`єкти, наділені, здатністю посвідчувати такі факти (фотографії, фотоплівки, аудіота відеоплівки, відтиски тощо).
Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, виступають будь-які офіційні документи, а не лише ті, які надають права або звільняють від обов`язків.
Банківська платі?жна картка використовується для ідентифікації її користувача (власника), як спосіб фіксації інформації і як аналог платіжних засобів. Ідентифікування забезпечується нанесенням на картку її номера (відповідно ISO/IEC 7812 стандартизованої нумерації), строку дії, та прізвища, ім`я і зразка підпису власника картки або інших ідентифікаційних даних. Цей платіжний засіб має назву "пластикові гроші" і призначений для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримувати готівкові кошти з власного банківського рахунку або рахунків. Як правило, платіжна картка пов`язана з електронним рахунком або рахунками, що належать держателю картки. Власником картки є банк-емітент, що випустив картку, про що вказано у відповідному пункті договору про відкриття картки. Таким чином, банківська картка фактично є електронним ключем до рахунку особи, щ є клієнтом відповідного банку, належить цьому банку, і не є документом.
Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.
Відповідно до вимог ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
А згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Тому колегія суддів уважає за необхідне скасувати вирок у частині засудження обвинуваченого за ч.1 ст.357 КК України і закрити кримінальне провадження в цій частині.
Призначаючи покарання за ч.3 ст.187 КК України і за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.50,65 КК України, призначив його в межах санкції ч.3 ст.187 КК України, вирок суду щодо виду і міри покарання ніким не оспорений.
Судом першої інстанції також правильно було зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання оскаржуваним вироком законної сили, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, суд не вказав конкретні дати зазначених подій, що може ускладнити виконання вироку, а тому, зважаючи на те, що ч.5 ст.72 КК України є імперативною нормою, колегія суддів уважає за необхідне в цій частині вирок уточнити.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_7 змінити.
Скасувати цей вирок у частині засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.357 КК України і кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України в зв`язку з установленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Виключити з вироку посилання на призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст.ст.70ч.1 та 72 КК України.
Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 4 травня 2016 року по 13 квітня 2017 року.
У решті вирок суду від 16 грудня 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_31 ОСОБА_32 ОСОБА_33