Справа № 452/1751/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1238/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2016 року, -

за участю прокурора : - ОСОБА_7

обвинуваченої : - ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу, із середньою спеціальною освітою, незаміжню, не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України та призначено покарання обмеження волі на строк один рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня прибуття і постановки її на облік у виправному центрі.

По кримінальному провадженні вирішено питання цивільного позову та речових доказів.

За вироком суду обвинувачена ОСОБА_8 25 лютого 2016 року о 22 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження для застосування до неї заходів медичного характеру, та встановивши, що ОСОБА_11 , котра перебувала з ними в цьому будинку, померла викликала працівників швидкої медичної допомоги, однак через побоювання звинувачення у вбивстві, не назвала точного місця перебування ОСОБА_11 , та усвідомлюючи те, що необхідно повідомити про смерть ОСОБА_11 , зневажаючи вимоги законодавства та моральні засади суспільства щодо поваги до померлих і їх право на поховання, не повідомила правоохоронні органи, медичних працівників та рідних про факт настання смерті ОСОБА_11 , а витягнули труп ОСОБА_11 із будинку та за допомогою металевого візка вивезли його до річки «Черхавка», яка знаходиться на відстані 40 метрів від їхнього будинку і скинули у воду, тобто здійснила наругу над тілом померлої, чим вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 297 КК України.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що злочин вчинено з ОСОБА_10 , зазначивши, що злочин вчинено за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження для застосування примусових заходів медичного характеру. В решті вирок суду залишити без змін. Мотивує це тим, що неоспорюючи доведеності вини обвинуваченої, вважає, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції покликається у вироку на вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинуваченою разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження для застосування до неї заходів медичного характеру. Вказує, що суд першої інстанції неправомірно зазначив у вироку прізвище, ім`я та по батькові особи, яка не визнана судом винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України. суд першої інстанції при ухвалюванні вироку повинен був зазначити у вироку, що обвинувачена вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 297 КК України разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, виступ обвинуваченої ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочинного діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, не оспорюється учасниками процесу і є обґрунтованим.
Фактичні обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, та її винуватість підтверджуються зібраними доказами в ході досудового та судового слідства, належним чином викладені в вироку та в апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегія суддів вважає за можливе постановити свій вирок лише в частині обраного покарання.
Перевіряючи вирок у визначених в апеляційній скарзі межах, колегією суддів встановлено, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з положеннями ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
При цьому, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.І ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону покликається у вироку на вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинуваченою разом з своєю матір`ю ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження для застосування до неї заходів медичного характеру.
Таким чином, суд першої інстанції неправомірно зазначив у вироку прізвище, ім`я та по батькові особи, яка не визнана судом винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуваний вирок, повинен був зазначити у вироку, що обвинувачена вчинила злочин,передбачений ч. 1 ст. 297 КК України разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.
Істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, відповідно до вимог ст.ст. 409, 412 КПК України, с підставою для зміни судового рішення.
Залишення без реагування явно незаконного судового рішення суперечигиме таким засадам кримінального провадження, як верховенство права та законності.
За таких обставин вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2016 року підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задовольнити, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2016 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_8 змінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що злочин вчинено з ОСОБА_10 , зазначивши, що злочин вчинено за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження для застосування примусових заходів медичного характеру.
В решті вирок суду залишити без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4