Справа №201/8648/17-к
Провадження № - 1кп/201/388/2017
УХВАЛА
9 серпня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0001385 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Водночас судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого
Прокурор, представник потерпілого та потерпіла просили продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які були при обранні запобіжного заходу не зменшились, а потерпіла зазначила, що повернення обвинуваченого додому створить загрозу для їх батька, а тому просила не змінювати запобіжний захід.

Захисник просила змінити запобіжний захід на більш м`який, так як ризики, які були при обрання запобіжного заходу відпали.

Обвинувачений в заперечення проти думки прокурора та в обґрунтування свого клопотання посилався на те, що в квартирі залишився проживати його батько, який являється інвалідом другої групи та потребує постійного догляду в той час як сестра такий догляд надати не може так як живе в іншому місці, крім того в квартирі знаходиться собака, яку обвинувачений також має доглядати, обвинувачений хворіє вегето-судинною дистонією і не отримує належного лікування та, крім іншого, він має заборгованість яку має повернути вчасно, а тому повинен працювати, а не перебувати під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого та клопотання обвинуваченого, суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, який свідчить про те, що обвинувачений може перебувати в умовах СІЗО з його захворюванням, відсутність міцних соціальних зв`язків, так як останній проживає з батьком та має сестру, яка негативно налаштована щодо нього, не одружений, офіційно не працевлаштований, те що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини злочину, описані в обвинувальному акті, згідно яких ОСОБА_3 обвинувачується у спричиненні тілесних ушкоджень, що потягли смерть його матері, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке являється тяжкими, що в своїй сукупності говорить про необхідність продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України, так як на сьогоднішній день не відпали ризики визначені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може намагатись уникнути суду.

Відповідно в задоволенні клопотання обвинуваченого належить відмовити.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину проти здоров`я особи, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 7 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1