Справа № 638/4007/16-к
Провадження № 1-кп/638/688/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 24.02.2016 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, 1999 року народження та 2010 року народження, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження № 0000194 від 24.02.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України.
01.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в тому, що він, 13.04.2014 року, дізнавшись про проведення на пл. Свободи в м. Харкові масових заходів в підтримку Європейської інтеграції України, вирішив завадити їх проведенню шляхом прийняття активної участі у масових заворушеннях, спрямованих на насильство відносно учасників вказаної громадської акції. 13.04.2014 в період часу з 12.00 год. по 15.00 год. ОСОБА_5 прибув на пл. Свободи у м. Харкові, де об`єднавшись із іншими невстановленими співучасниками, придбав за невстановлених обставин дерев`яну палицю, яку в подальшому мав намір використати для спричинення тілесних ушкоджень активістам руху на підтримку Євроінтеграції. В подальшому, ОСОБА_5 , маючи намір на активну участь у масових заворушеннях, спрямованих на вчинення насильства над особами, із застосуванням предмету, що заздалегідь був заготовлений для вчинення правопорушення, як зброя - дерев`яна палиця, близько 15.00 год., прибув до будинку АДРЕСА_2 , після чого, разом із іншими невстановленими особами, спустився в підземний тунель станції метро «Університет», поблизу входу № 1 та № 2, де в той час знаходились прихильники Європейської інтеграції України. Приблизно о 15.00 год. 13.04.2014, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці, разом із іншими особами почали застосовувати насильство проти групи людей, які на своєму одягу носили українські державні символи. ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці на сходах виходу зі станції метро «Університет», поблизу буд. №37/1 по вул.Сумській в м. Харкові, проявляючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи із особливою зухвалістю, з метою приниження особистості потерпілого, наніс не менше 2 ударів ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_6 , який на той час після отримання тілесних ушкоджень від інших учасників масових заворушень намагався піднятися зі сходів. Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії два рази ударив у спину ОСОБА_6 дерев`яною палкою, після чого прибулі на місце представники «Червоного хреста» та завадили ОСОБА_5 у його намірі продовжити застосовувати насильство до потерпілого ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 294 КК України.
03.06.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено вирок у даному кримінальному провадженні, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України і призначено йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді 6 (шести) років позбавлення волі. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 перебування в установі попереднього ув`язнення з 01 лютого 2016 року по день постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (з урахуванням змін, що набрали чинності згідно із Законом України від 26.11.2015 року №838-VIIІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання").
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року оскаржено стороною захисту та ОСОБА_5 в апеляційному порядку.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано, призначено новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 діб, тобто до 03.07.2017 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження та судового слідства в суді першої інстанції та в апеляційному суді Харківської області, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Сторона захисту в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити в його задоволенні та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тому що відсутні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та впливати на свідків. Крім того, обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, заявив , що тривалий час знаходиться під вартою та просив змінити запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики, на які посилається прокурор, не існують. Він законослухняний громадянин, має стійкі соціальні зв`язки, родину, що складається з двох неповнолітніх дітей та дружини, батьків-пенсіонерів, яких раніше утримував матеріально , має постійне місце проживання в м. Харкові, страждає рядом хронічних захворювань, які неможливо вилікувати в умовах СІЗО , тому просить змінити запобіжний захід.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства та судового розгляду було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стосовно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.02.2016 року, продовжено в процесі розгляду кримінального провадження, вироком суду від 03.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 діб, тобто до 03.07.2017 року.

Положеннями ст. 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї норми передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочину чи його зупинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом 72 год. має бути перевірена судом.
Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)
Частина 1 статті 194 КПК України передбачає, що «суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи характер обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, той факт, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим; перебування обвинуваченого при іншому запобіжному заході на волі може негативно вплинути на розгляд кримінального провадження, тобто останній може впливати на свідчення свідків, запобіжний захід обрано з дотриманням вимог закону, дотепер наявна обґрунтованість обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує доцільність його збереження, через що вбачаються підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту та обвинувачений.
Відтак, клопотання сторони захисту та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, оскільки у суду є сумніви в тому, що ОСОБА_5 буде виконувати покладені на нього судом зобов`язання з`являтися за викликом суду, не буде переховуватися від суду, а також не скоїть нових правопорушень. Щодо стану здоров"я обвинуваченого, останнім не надано доказів того, що він не може утримуватися в СІЗО, не надано письмових доказів на підтвердження стану здоров`я. Не наведено жодного доказу щодо того, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати на час розгляду вказаного клопотання або втратили свою актуальність Крім того, суд приймає до уваги той факт, що ще не допрошено учасників кримінального провадження, які були визначені органом досудового слідства та на яких може вплинути обвинувачений, у разі знаходження на свободі.

Такими чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та доцільність збереження раніше обраного запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги, що попередньою ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб, тобто до 03.07.2017 року, відповідно строк рахується з 03.07.2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -
Ухвалив:
Клопотання обвинувачено та захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 03 липня 2017 року, тобто до 31 серпня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1