Справа № 487/5102/16-к
Провадження № 1-кп/487/370/16
16.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в смт. Березнегувате Березнегуватськогорайону
Миколаївської області, з середньою спеціальною освітою, розлученого,
не працюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , який проживав в
АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
22.09.2010 Снігурівським районним судом Миколаївської області за
ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
23.09.2010 Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 14.09.2011 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 рік 5 місяців 5 днів;
29.03.2012 Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 03.03.2016 звільнився по відбуттю строку покарання, -
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
який народився в с Калинівка Жовтневого Миколаївської області, який має
середню освіту, не працюючого, неодруженого, який зареєстрован за адресою: АДРЕСА_3 ,
раніше засудженого:
22.09.2011 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. З ст.
187, ч. 1 ст. 185, ст.ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,
04.02.2016 звільнився у зв`язку із відбуттям покарання,
22.11.2016 Березанським районним судом Миколаївської області за
ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим
строком на 2 роки, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області, з
середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований
АДРЕСА_4 , який проживав в АДРЕСА_5 ,
раніше засудженого:
02.08.2010 Веселиніським районним судом Миколаївської області
за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України
звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
07.07.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК
України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 18.03.2015 по відбуттю строку покарання;
29.03.2016 Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн.,
23.11.2016 Апеляційним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -
29 травня 2016 приблизно о 18:30 год., ОСОБА_7 , діючи із двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, попередньо домовившись про намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись неподалік будинку № 895-А по вул. Залізничне селище та будинку № 50 по вул. Крилова в м. Миколаєві, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Знаходячись у вказаний час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 , разом із двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, побачили попереду себе ОСОБА_11 , який рухався у бік вулиці Залізничне селище в м. Миколаєві.
У цей час ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний протиправний намір, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , обігнав останнього, зупинився та почав поправляти на собі одяг, після чого, дочекавшись, поки ОСОБА_11 пройде повз нього, наніс потерпілому один удар кулаком в область голови - а саме лівого вуха, в результаті чого ОСОБА_11 впав на землю. Після чого, до ОСОБА_11 підбігли двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб та разом із ОСОБА_7 почали наносити ОСОБА_11 , який в цей час лежав на землі, удари ногами в область обличчя та тулубу, не даючи останньому піднятись. Після цього, ОСОБА_7 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, зірвали з поясу ОСОБА_11 чохол, в якому знаходився мобільний телефон Fly DS 120 чорно-сірого кольору вартістю 129 гривень 25 копійок, з передньої правої кишені брюк дістали гаманець з грошовими коштами у сумі 500 гривень, з передньої лівої кишені брюк дістали грошові кошти на загальну суму 2200 гривень. В подальшому ОСОБА_7 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, продовжуючи свою злочинну діяльність, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2829 гривень 25 копійок.
06 червня 2016 близько 22:00 год., ОСОБА_8 , діючи спільно із ОСОБА_9 , попередньо домовившись про напад з метою заволодіння чужим майном, направились у бік будинку АДРЕСА_6 .
Знаходячись у вказаний час у вищезазначеному місці, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 побачили попереду себе раніше не знайому їм ОСОБА_10 , яка рухалась у сторону свого дому № 268 Залізничного селища в м. Миколаєві.
У цей час ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний протиправний намір, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , підбіг до неї, обхопивши ззаду руками її шию, та почав наносити удари кулаком руки в область обличчя, після чого повалив потерпілу на землю та впав разом з нею. В цей час до ОСОБА_10 , яка знаходилась на землі разом із ОСОБА_8 , підбіг ОСОБА_9 та наніс їй удар ногою в область обличчя, після чого почав виривати із рук ОСОБА_10 її жіночу сумку. У подальшому, ОСОБА_8 , почав перевіряти вміст кишень одягу ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_9 вирвав з рук потерпілої жіночу сумочку «AVON», яку ОСОБА_10 утримувала при собі до нападу, у якій знаходились документи, видані на її ім`я, мобільний телефон «GSmart F 280», білого кольору вартістю 841 гривень 20 копійок та грошові кошти на загальну суму 1800 гривень.
Після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , утримуючи при собі викрадене майно, побігли в бік вулиці Курортна (Бутоми). У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зустрілись біля будинку № 11 по вул. Бутоми (Курортна) в м. Миколаєві, де перевірили вміст сумки та поділили між собою отримані незаконним шляхом грошові кошти і розпорядились ними та мобільним телефоном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2641 грн. 20 коп.
Відповідно до висновку експерта № 984 від 09.06.2016 у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді синців вік лівого ока, підборіддя зліва, лівої щоки та нижньої губи, ран нижньої і верхньої губи, які утворились від не менше ніж 5 ударних впливів тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги тощо. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винним за ч.2 ст. 186 КК України. Пояснив, що він не скоював відкрите викрадення майна у ОСОБА_11 , не бив його та бачить його в перший раз. Крім того, він не просив ОСОБА_12 продати телефон потерпілого, та не давав йому телефон.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не визнав себе винним за ч.2 ст. 187 КК України. Пояснив, що він не нападав разом з ОСОБА_9 на потерпілу ОСОБА_10 , не спричиняв їй тілесних ушкоджень та не заволодівав її майном.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе частково винним за ч.2 ст. 187 КК України. Пояснив, що в той вечір він зустрів свого знайомого ОСОБА_13 , та разом з ним побачили потерпілу ОСОБА_10 , пішли за нею. Він побачив незнайомого хлопця, який палив, та, коли він підпалював у нього, почув крик потерпілої, яку звалив з ніг саме ОСОБА_14 . Він підійшов до потерпілої та вирвав з її рук жіночу сумку. Потерпілу він не бив, і не бачив, щоб хтось інший спричиняв їй тілесні ушкодження. Після цього вони разом з ОСОБА_15 пішли та поділили гроші потерпілої між собою порівну. Він забрав собі телефон потерпілої та віддав своєму батьку. Ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_8 не знаходились у той час біля потерпілої ОСОБА_10 , не нападали на неї, не спричиняли їй тілесні ушкодження, і не заволодівали її майном.
Однак, винність обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами, дослідженими в суді.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердив, що, десь на початку червня 2016 року, приблизно о 22 годині, він знаходився дома. Додому прийшла його мати ОСОБА_10 , у якій все обличчя було в крові. Вона розповіла, що її побили двоє хлопців. Один з них напав на неї ззаду, обхопив рукою за шию та став бити прямо в обличчя, а потім вони впали на землю. Після цього до неї підійшов другий хлопець, який вдарив її ногою, а потім вирвав з рук жіночу сумку. В сумці знаходились мобільний телефон білого кольору, гроші та документи. Крім того, йому розповів сусід, який мешкає біля того місця, де побили мати, що він бачив, як двоє хлопців побили мати та забрали сумку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив, що 06.06.2016 приблизно о 22 годині він сидів на канаві та палив. Побачив, що йшла ОСОБА_10 , а за нею йшли двоє хлопців, один з яких був у чорному капюшоні, а другий у червоному. Той, що був у чорному капюшоні, напав на жінку, а саме, він взяв рукою її за шию та бив по обличчю, а потім повалив на землю. В цей час до нього підійшов ОСОБА_9 , який був у червоному капюшоні, та сказав, щоб він йшов додому спати. Він дуже злякався, піднявся та пішов. Потім про все він розповів сину потерпілої.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 підтвердив, що влітку 2016 року знайомий - ОСОБА_7 зателефонував йому на мобільний телефон та попросив закласти в ломбард телефон. Також він сказав, що потрібно підійти на вул. Карпенко біля мебельного магазину. Він пішов по зазначеній адресі, де якась дівчина винесла йому телефон Fly с задньою металичною срібною кришкою, в якому не було сім-картки. Він заклав цей телефон в ломбард за 100 з чимось гривень, та вказані гроші віддав ОСОБА_7 , з яким зустрівся в цей же день біля госпіталю.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтвердили, що вони були присутні у якості понятих при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , який добровільно розповів та показав на місці, яким чином вони з ОСОБА_9 напали на жінку та забрали її сумку.
Також винність обвинувачених підтверджується дослідженими документами.
Згідно виписки з журналу №2 приймального відділення лікарні швидкої медичної допомоги вбачається, що 29.05.2016 о 21 год. 12 хв. у відділення лікарні поступив ОСОБА_11 з діагнозом пневмоторакс, закрита травма грудної клітини, садна голови. Він пояснив, що був побитий невстановленими особами неподалік від Залізничного селища.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2016 вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 29.05.2016 напала на нього разом з іншими особами та відкрито викрала в нього його майно.
Згідно даних розписки від 06.07.2016, протоколу огляду предмету, протоколу огляду місця події вбачається, що громадянин ОСОБА_21 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон Fly, який він придбав в ломбарді Благо, та який був оглянутий і переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 як його реч, яка була викрадена у нього 29.05.2016. Також, відповідно довідки ПТ Донкредит встановлено, що саме ОСОБА_18 отримав у товариства фінансовий кредит у сумі 129,25 грн по договору від 31.05.2016 за предмет застави, а саме мобільний телефон Fly, який 29.05.2016 був викрадений у потерпілого ОСОБА_11 .
Згідно висновку експерта № 984 від 09.06.2016 у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців вік лівого ока, підборіддя зліва, лівої щоки та нижньої губи, ран нижньої і верхньої губи, які утворились від не менше ніж 5 ударних впливів тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги тощо. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2016 вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 впізнала за фотознімками ОСОБА_9 як особу, яка 06.06.2016 напала на неї, поки вона лежала на землі, вдарила її ногою в область обличчя та вирвала її сумку.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2016 вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнав за фотознімками ОСОБА_9 як особу, яка 06.06.2016 була разом з чоловіком, який напав на потерпілу ОСОБА_10 , та який прогнав його.
Згідно протоколу обшуку, протоколу огляду предмету, розписки вбачається, що, відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2016, був проведен обшук будинку АДРЕСА_4 та прибудинкової території, в якому проживає ОСОБА_9 , де був виявлений та вилучений мобільний телефон «Gsmart» сірого кольору, який був переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 як її реч, якою заволоділи нападники 06.06.2016.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.07.2016, протоколу демонстраії (ознайомлення) відеозапису від 14.07.2016, самого відеозапису, який був оглянутий в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_9 на місці показав та розповів про те, що 06.06.2016 в Залізничному селищі він був разом з ОСОБА_8 , де останній напав на потерпілу ОСОБА_10 , побив її та викрав сумку. Крім того, ОСОБА_9 підтвердив, що мобільний телефон потерпілої він забрав собі та дав свому батьку.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.07.2016, протоколу демонстраії (ознайомлення) відеозапису від 15.07.2016, самого відеозапису, який був оглянутий в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_8 на місці показав та розповів про те, що 06.06.2016 в Залізничному селищі він був разом з ОСОБА_9 , де останній запропонував напасти на потерпілу ОСОБА_10 , після чого він поклав її на землю, а ОСОБА_9 побив її та викрав сумку.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю, і їх дії суд кваліфікує наступним чином: дії обвинуваченого ОСОБА_7 - за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб (грабіж); дії обвинуваченого ОСОБА_8 - за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій; дії обвинуваченого ОСОБА_9 - за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 06 червня 2016 близько 22:00 год., він, діючи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , попередньо домовившись про напад з метою заволодіння чужим майном, направились у бік будинку АДРЕСА_6 .
Знаходячись у вказаний час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 побачили попереду себе раніше не знайому їм ОСОБА_10 , яка рухалась у сторону свого дому № 268 Залізничного селища в м. Миколаєві.
У цей час ОСОБА_7 , попередньо домовившись з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , направився у сусідній провулок по АДРЕСА_7 з метою вийти до жінки з переду та не допускати небажаних свідків.
ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний протиправний намір, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , підбіг до неї, обхопивши ззаду руками її шию, та почав наносити удари кулаком руки в область обличчя, після чого повалив потерпілу на землю та впав разом з нею. В цей час до ОСОБА_10 , яка в цей час знаходилась на землі разом із ОСОБА_8 , підбіг ОСОБА_9 та наніс їй удар ногою в область обличчя, після чого почав виривати із рук ОСОБА_10 її жіночу сумку. У подальшому, ОСОБА_8 , почав перевіряти вміст кишень одягу ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_9 вирвав з рук потерпілої жіночу сумочку «AVON», яку ОСОБА_10 утримувала при собі до нападу, у якій знаходились документи, видані на її ім`я, мобільний телефон «GSmart F 280», білого кольору вартістю 841 гривень 20 копійок та грошові кошти на загальну суму 1800 гривень.
Після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , утримуючи при собі викрадене майно, побігли в бік вулиці Курортна (Бутоми), а ОСОБА_7 , у свою чергу, весь час знаходився неподалік на сусідній вулиці Старий Інвалідний Хутір з метою недопущення небажаних свідків до місця події.
У подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зустрілись біля будинку № 11 по вул. Бутоми (Курортна) в м. Миколаєві, де перевірили вміст сумки та поділили між собою отримані незаконним шляхом грошові кошти і розпорядились ними та мобільним телефоном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2641 грн. 20 коп.
Відповідно до висновку експерта № 984 від 09.06.2016 у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді синців вік лівого ока, підборіддя зліва, лівої щоки та нижньої губи, ран нижньої і верхньої губи, які утворились від не менше ніж 5 ударних впливів тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги тощо. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я. Тобто, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Але суд вважає не достатніми докази для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження судом не визнав себе винним за ч.2 ст. 187 КК України. Пояснив, що він не причетний до розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 . Так, дійсно, ввечері 06.06.2016 він зустрічався з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в барі, після чого вони разом вийшли, але потім він пішов займатися своїми справами. Ніяких домовленостей з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відносно заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 в нього не було; він не знаходився на сусідній вулиці з метою недопущення небажаних свідків до місця події; також він не ділив між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 отримані незаконним шляхом грошові кошти і майно потерпілої.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_7 доказами, наданими стороною обвинувачення, не спростовані.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснювала, що на неї напали тільки двоє осіб - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і більше нікого не було. Вона не бачила взагалі ОСОБА_7 .
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що, дійсно, ввечері 06.06.2016 вони зустрічалися з ОСОБА_7 в барі, після чого вони разом вийшли, але потім він пішов займатися своїми справами. Ніяких домовленостей в них з ОСОБА_7 відносно заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 не було; він не знаходився на сусідній вулиці з метою недопущення небажаних свідків до місця події; також він разом з ними не ділив отримані незаконним шляхом грошові кошти і майно потерпілої. Підтвердили непричетність ОСОБА_7 до вказаного злочину.
Сторона обвинувачення як на докази вини обвинуваченого ОСОБА_7 посилається на покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що ввечері напередодні нападу на потерпілу ОСОБА_10 вона бачила трьох осіб, які знаходились біля супермаркету "АТБ", і серед них був ОСОБА_7 , якого вона добре запам`ятала; а також на дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2016, згідно якого ОСОБА_22 впізнала по фотознімку ОСОБА_7 як особу, яка 06.06.2016 біля 22 год проходила повз неї по вул. ЖДП біля будинку №240-А.
Однак, наведені докази не підтверджують вини ОСОБА_7 у розбійному нападі на потерпілу ОСОБА_10 , та не спростовують твердження обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочину.
За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував свою причетність до розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 , та стверджував, що він спілкувався в той вечір з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але ніяких домовленостей з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відносно заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 в нього не було; він не знаходився на сусідній вулиці з метою недопущення небажаних свідків до місця події; також він не ділив між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 отримані незаконним шляхом грошові кошти і майно потерпілої; відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Відповідно до Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог ст. ст. 7, 17 КПК України про загальні засади кримінального провадження, положень про презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно ч.3 ст.373 КПК України та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя №9 від 01.11.1996 року, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. За таких обставин ОСОБА_7 підлягає виправданню за ч.2 ст. 187 КК України.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним ОСОБА_7 виправдати.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, ролі кожного з обвинувачених при скоєнні злочину, а також дані про особи обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_7 характеризується за місцем мешкання задовільно, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває. Обвинувачений ОСОБА_8 характеризується за місцем мешкання задовільно, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває. Обвинувачений ОСОБА_9 характеризується за місцем мешкання задовільно, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, страждає на тяжке захворювання. З урахуванням всіх обставин по кримінальному провадженню суд вважає необхідним призначити всім обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_8 слід виконувати вирок Березанського районного суда Миколаївської області від 22 листопада 2016 року самостійно. А також, обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання за сукупністю злочинів згідно ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку апеляційного суду Миколаївської області від 23 листопада 2016 року.
Речовими доказами по кримінальному провадженню, згідно вимог ч.9 ст. 100 КПК України, потрібно розпорядитися наступним чином:
- мобільний телефон Fly DS 120, сріблястого кольору- повернути потерпілому ОСОБА_11 ;
- мобільний телефон GSmart сірого кольору - повернути потерпілій ОСОБА_10 ;
- мобільні телефони Samsung S5222, Nokia 302, Samsung 28 S, Nokia Asha 210 , сім карту НОМЕР_1 та флеш карту micro SD 512 мб. - повернути ОСОБА_9 .
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року, яким ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі, а на підставі ст.ст. 75, 76 КК України було звільнено від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекціїї, виконувати самостійно.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку апеляційного суду Миколаївської області від 23 листопада 2016 року шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України на підставі не доведеності вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та виправдати.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченим обчислювати: ОСОБА_7 - з 18 липня 2016 року, ОСОБА_8 - з 15 липня 2016 року, ОСОБА_9 - з 10 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 у якості відшкодування матеріальної шкоди 2800 грн, у якості відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 у якості відшкодування матеріальної шкоди 1997,01 грн, у якості відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Заводського відділу поліції, а саме: мобільний телефон Fly DS 120, сріблястого кольору- повернути потерпілому ОСОБА_11 ; мобільний телефон GSmart сірого кольору - повернути потерпілій ОСОБА_10 ; мобільні телефони Samsung S5222, Nokia 302, Samsung 28 S, Nokia Asha 210 , сім карту НОМЕР_1 та флеш карту micro SD 512 мб. - повернути ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1