14.06.2017 Справа № 756/4158/17
Унікальний № 756/4158/17
Порядковий № 1-кп/756/507/17
В И Р О К
Іменем України
14 червня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іникчан Усть-Майського району Якутської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.11.2007 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-20.05.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-13.03.2012 року Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-22.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2014 року застосовано п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та звільнено від подальшого відбування покарання;

-03.02.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-28.12.2016 року Київською місцевою прокуратурою № 1 до Голосіївського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (наразі рішення ще не прийнято);

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 07 лютого 2017 року приблизно о 18 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Цитрус», що в ТРЦ «Дрім Таун» по просп. Оболонському, 1-Б у м. Києві, помітив на стенді зарядний пристрій Ун. ЗУ «Energea 10000 mAh QC3.0» Rose Gold, який належить ТзОВ «Померанч», , вартістю 999 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ). В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме на таємне викрадення вищезазначеного зарядного пристрою, повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_4 , бажаючи збагатитися за чужий рахунок, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, таємно й умисно, з корисливих мотивів взяв зі стенду в приміщенні магазину «Цитрус», що в ТРЦ «Дрім Таун» по проспекту Оболонському, 1-Б у м. Києві, зарядний пристрій Ун. ЗУ «Energea 10000 mAh QC3.0» Rose Gold та поклавши його до пакету, який був при ньому, не розрахувавшись вийшов з приміщення магазину «Цитрус» та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши ТзОВ «Померанч», , майнову шкоду у розмірі 999 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, викладені вище, щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним крадіжки зарядного пристрою зі стенду в приміщенні магазину «Цитрус», що в ТРЦ «Дрім Таун» по проспекту Оболонському, 1-Б у м. Києві, повторно. Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що після вчинення ним крадіжки зарядного пристрою він мав реальну можливість цим майном розпорядитися, проте, коли його згодом було затримано, то було вилучено і вкрадений зарядний пристрій, який потім було повернуто представнику власника. Обвинувачений показав, що не мав роботи та засобів для існування, тому і вчинив крадіжку. Наразі він є дуже хворою людиною, тому просить суд за вчинений ним злочин суворо його не карати. Про вчинене шкодує, кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та, крім того, незадовільний стан його здоров`я: ВІЛ-інфекція (III клінічна стадія), орофаренгіальний кандидоз, хронічний вірусний гепатит змішаного ґенезу (токсичний + вірусний С).

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується, крім того, і його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, як особу.

ОСОБА_4 з 2004 року не має зареєстрованого місця проживання в Україні, раніше був неодноразово судимим до позбавлення волі за аналогічні умисні злочини проти власності, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, проте, з 11.07.2001 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотеорапія» з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності». Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку в амбулаторно-поліклінічному відділенні Київського міського центру профілактики та боротьбі зі СНІДом з вище вказаними діагнозами: ВІЛ-інфекція (III клінічна стадія), орофаренгіальний кандидоз, хронічний вірусний гепатит змішаного ґенезу (токсичний + вірусний С).

При призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 185 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-67 КК України.

Оскільки його перевиховання та виправлення наразі не можливі без відбування покарання, то суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, починаючи з 07 лютого 2017 року по день ухвалення вироку.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 07 лютого 2017 року по 14 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1