Справа № 305/1542/14-к
Номер провадження 1-кп/305/1/17
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу
25.07.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317 та ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 30.05.2014 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалами Рахівського районного суду, дію раніше обраного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого періодично продовжувалося, зокрема, востаннє, ухвалою суду від 31.05.2017 року було продовжено по 30 липня 2017 року, включно.

До суду, від начальника ДУ Закарпатської УВП №9 ОСОБА_8 надійшов лист, про доцільність вирішення питання продовження строку запобіжного заходу обраного у відношенні ОСОБА_4 , оскільки такий невдовзі закінчується.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про відкладення справи, для можливості пред`явлення до суду письмових доказів, у зв`язку з чим виникла необхідність у відкладенні розгляду справи.

Поряд з цим, прокурор ОСОБА_3 , просила продовжити дію запобіжного заходу обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , який закінчується 30 липня 2017 року, з підстав, що кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, а ризики, визначені слідчим-суддею, на її думку, на сьогодні не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник - ОСОБА_6 , проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого заперечили, вважають такий надто суворий. Просили обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, станом на 25.07.2017 дія раніше обраного запобіжного заходу закінчується, з цих підстав, прокурор у судовому засіданні, поряд х клопотанням про відкладення, просила суд вирішити питання про продовження строку тримання під вартою .

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні аналогічних клопотань, суд неодноразово брав до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, за вчинення яких, у разі доведеності вини обвинуваченого, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; враховував й позтцію Європейського суду з прав людини щодо виправданого тримання особи під варто. через наявність публічного інтересу, який переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Проте, у даному судовому засіданні, прокурор не навела жодних нових ризиків , які би свідчили про необхідність продовження строку тримання Басараби Василя під вартою. Усі свідки судом вже допитані, отже обвинувачений позбавлений логічного сенсу тиснути на них, судом досліджено практично усі письмові докази. ОСОБА_4 перебуває під вартою понад три роки, отже немає сенсу йому й переховуватися від суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, при обставинах, які виникли на сьогодні, суд, вважає що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є недоцільним, а застосування стосовно нього цілодобового домашнього арешту, забезпечить його належну процесуальну поведінку, до вирішення кримінального провадження по суті.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.05.2014 року ОСОБА_4 було затримано, а наступного дня, 30.05.2014 року, йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, на сьогоднішній день, під вартою ОСОБА_9 перебуває понад три роки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою , констатує, що таке прокурором подано з порушенням, визначеним ст.199 КПК України; обвинувачений утримується під вартою понад три роки, в порушення вимог кримінального процесуального закону України та рекомендацій, зазначених в листах ВССУ від 4 квітня 2013 року № 511 550/0/4 13 та № 11640/0/4 13 від 15 жовтня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»; реальні докази того, що обвинувачений буде впливати на свідків відсутні, оскільки усі свідки вже допитані судом. З огляду на наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до задоволення не підлягає.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому за ст. ст. 317, 307 ч. 2 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю за місцем його проживання, в АДРЕСА_1 , строком на два місяці, починаючи з 25 липня 2017 року по 24 вересня 2017 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання , в АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що обов`язки покладаються на нього на строк по 24 вересня 2017 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рахівському районному відділенню національної поліції (м.Рахів) Тячівського РВ ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського райолнного суду : ОСОБА_1