Справа № 487/4895/16-к
Провадження № 1-кп/487/110/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003810 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11.11.2011 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 10.02.2012 року по відбуттю строку покарання; 07.06.2012 року Заводським районним судом .Миколаєва за ч.1 ст. 121, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 16.02.2015 року по відбуттю покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13.08.2016 року о 16.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №52 по вулиці Лазурній в м.Миколаєві побачив у ОСОБА_5 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого та сторонніх осіб, а також те, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав з кармани куртки, в якій був одягнений ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Леново А3691 І» вартістю 2000 гривень.

Після чого утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2000 гривень.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним в судовому засіданні, в яких він підтвердив факт скоєння інкримінованого злочину при викладених у вироку обставинах.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши обставини справи та надані докази, надавши представленим доказам оцінку в їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину за наведених у вироку обставин, про належність і допустимість наданих суду доказів та їх достатність для ухвалення відносно ОСОБА_4 обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у ОНД та МОПЛ не перебуває, характеризується посередньо.

Відповідно до ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_4 злочин віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, форму та ступінь його вини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбуття призначеного покарання та вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та застосуванням ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Леново А3691 І», який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області, через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва ОСОБА_1