Справа № 210/6371/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000627 від 09 березня 2014 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачуваний ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 09 березня 2014 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 проти призначення до судового розгляду заперечували. Звернули увагу суду, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України. Просили повернути обвинувальний акт з підстав невідповідності його нормам кримінально-процесуального законодавства.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для виправлення помилок, які маються в обвинувальному акті.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч. 3 КК України виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного законодавства України, а саме:

Відповідно до ст. 291 КПК України (в редакції чинній на момент процесуальних правовідносин) обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обвинувальному акті не зазначено місце народження, місце проживання, громадянство обвинуваченого, відповідно до документу що посвідчує особа обвинуваченого (а.с.158 т. 3).

В обвинувальному акті відсутні анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті не вказано прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але відсутнє формулювання обвинувачення.

Зі змісту ч.1 ст. 3 КПК України вбачається, що державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення; обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однак прокурором не висунуто жодного обвинувачення ОСОБА_5 натомість в обвинувальному акті зазначено про повідомлення про підозру за ч.3 ст. 187 КК України обвинуваченому. В обвинувальному акті не вказані ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Звернення прокурора до суду за наявності лише повідомлення про підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення без висунення будь-якого обвинувачення щодо особи є грубим порушенням ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки захисту.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що «загальна сума завданих збитків становить 500 грн.», однак за змістом обвинувального акту ОСОБА_5 заволоводів майном потерпілого, вартість якого складає 250 грн., 30 грн., 500 грн. чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 500 грн.

Проте, в даному обвинувальному акті відсутні відомості про проведення відповідної експертизи на підтвердження визначення розміру матеріального збитку, що суперечить вищезазначеним положенням КПК України.

Статтею 291 КПК України передбачений вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту обвинувального акту і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Всупереч вказаної норми, в обвинувальному акті маються відомості про те, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, та перелічені покази свідків, потерпілої та підозрюваної особи.

Слід зазначити, що в порушення ч.3 ст. 291 КПК України, даний обвинувальний акт не затверджений прокурором, так як відсутня відповідна печатка. Судова колегія приходить до висновку, що при складанні обвинувального акту не витримано жодної вимоги статті 291 КПК України.

Вказані протиріччя є перешкодою для призначення судового засідання, оскільки таке протиріччя не є передумовою забезпеченням справедливого судового розгляду, на що було звернуто увагу у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.03.1999 року «Пелісьє та Сассі проти Франції», де констатовано, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зокрема, передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації.

Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Оскільки зазначені вище грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства України унеможливлюють розгляд кримінального провадження судом з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України та усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314, 372 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду відхилити.

Клопотання захисника про повернення обвинувального акту - задовольнити.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3