Справа № 477/2894/14-к
Провадження у справі № 1-кп/477/4/17
УХВАЛА
12 червня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2014 року до суду надішли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У зв`язку із закінченням повноважень судді ОСОБА_6 , за наслідками повторного автоматизованого розподілу кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 , якою вирішення процесуальних питань, в тому числі щодо можливості призначення справи до судового розгляду, підлягає вирішенню самостійно, як суддею, до якого обвинувальний акт надійшов вперше.

Згідно з обвинуваченим актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження та заподіяли смерть потерпілої ОСОБА_8 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили обвинувальний акт повернути прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, посилаючись на не встановлення досудовим слідством об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення та спеціального суб`єктного складу, зазначаючи, що під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений проходив дійсну строкову військову службу та пригода мала місце саме під час виконання ним військових обов`язків та керування військовим транспортним засобом. Вказані недоліки призвели до невірної кваліфікації його дій та порушення права на захист самого обвинуваченого, та на відновлення порушених прав потерпілих.

Прокурор вважала можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження за наданим обвинувальним актом, пославшись на те, що оцінка доказів здійснюється лише в ході судового слідства, яке ще не розпочате.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим уст. 291 КПК України.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт на предмет відповідності його вимогам ст.291 КПК України, суд дійшов до наступного висновку.

Чинним КПК України визначено порядок складання обвинувального акта, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акта, передбачено ст.291 КПК України.

За змістом п.3 ч.3ст.314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачений та його захисник посилаються на приховування повних фактичних даних, що достеменно стали відомі обвинуваченню під час досудового слідства та умисне непередання справи за підслідністю до військової прокуратури для належної кваліфікації скоєного злочину та проведення слідства відповідно до компетенції військової прокуратури.

Прокурор вказаних обставин не заперечувала та лише послалася на неможливість аналізу доказів під час підготовчого судового засідання.

Дійсно, за вимогами КПК України, дослідження доказів передбачено в ході проведення судом судового слідства.

В той же час, відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення в тому числі, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу

В даному випадку, суд не здійснює дослідження письмових доказів по справі та їх аналіз щодо наявності чи відсутності доказів вини обвинуваченого за висунутим обвинуваченням, а лише здійснює аналізує зміст документу, який свідчить про порушення вимог щодо викладення прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті.

Так, відповідно до копії військового квитка (а.с. 161-165 т. 2), ОСОБА_4 був призваний на військову службу 12.10.2012 року та комісований 17.06.2014 року за станом здоров`я.

За даними Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2015 року, солдат ОСОБА_4 водій автомобілю ЗИЛ-131 звільнений з Лав ЗСУ (а.с. 171 т. 3). Обов`язки водія на момент ДТП виконував солдат ОСОБА_4 згідно наказу командиру ВЧ НОМЕР_1 № 14 від 05.03.2014 року (абз. 6)

За такого, враховуючи спеціальність суб`єкту даної дорожньо-транспортної пригоди, про що є достеменні дані, вказують на порушення прокурором вимог щодо викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та, що безперечно є порушенням права обвинуваченого на захист відповідно до ст. 42 КПК України, а також прав потерпілих як цивільних позивачів з урахуванням належності транспортного засобу та осіб відповідальних за даною ДТП відповідно до Закону.

Верховний Суд України у постанові № 5-328 кс 16 від 24 листопада 2016 року виклав правову позицію стосовно питання про повернення обвинувального акту з підстав відсутності формулювання обвинувачення відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Зазначено, що суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Наведені в обвинувальному акті фактичні обставини не відповідають вказаним у ч.2 ст.291 КПК Країни вимогам та не дають повне уявлення стосовно кожного елементу складу кримінального правопорушення, в даному випадку - суб`єкту кримінального правопорушення, як спеціального, та порушують права обвинуваченого на захист відповідно до ст. 42 КПК України, а також права потерпілих як цивільних позивачів з урахуванням належності транспортного засобу та осіб відповідальних за даною ДТП відповідно до Закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.291, 314-316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000069 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернути прокурору для оформлення у відповідності зі ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 (семі) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1