Справа № 338/1182/16-к
Провадження № 11-кп/779/190/2017
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000243 щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_9 на вирок Богородчанського районного суду від 1 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого 12.12.2016 року вироком Жовківського райсуду Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік

засуджено: - за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- за ст.15 ч.3 - 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України йому призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.ч.1, 4 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовківського райсуду Львівської області від 12.12.2016 року остаточно йому призначено 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою - залишено без зміни до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання слід рахувати з 25 січня 2017 року.

Зарахувано йому в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення за правилами ст.72 КК України.

За вироком суду неповнолітній ОСОБА_8 24 серпня 2016 року близько 11 год. шляхом проникнення в селі Лесівка Богородчанського району в будинок потерпілої ОСОБА_12 викрав грошові кошти в сумі 3700 грн.

6 вересня 2016 року він в селі Нивочин повторно проник в будинок ОСОБА_13 , яка його виявила і перешкодила довести злочинний намір до завершення, тобто вчинив замах на викрадення чужого майна з проникненням в житло.

21 січня 2017 в селищі Богородчани він проник в приміщення аптеки ФОП і викрав належну ОСОБА_14 комп`ютерну техніку на загальну суму 2700 грн.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування КК України, оскільки невірно застосував припризначенні покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків на підставі ст. ст. 70 і 71 КК України. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок та призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ст.15 ч.3 - 185 ч.3 КК України у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

- за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України призначити йому шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.12.2016 року призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

За ст. 185 ч.3 КК України ( по епізоду крадіжки 21.01.2017 року) - у вигляді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.ч.1, 4 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовківського районного суду від 12.12.2016 року остаточно призначити ОСОБА_8 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

- захисник обвинуваченого вважає вирок необґрунтованим у зв`язку з суворістю призначеного покарання. Обвинувачений є малолітнім. Частково відшкодувано шкоду потерпілій ОСОБА_15 в розмірі 1500 гривень та відшкодувано шкоду ОСОБА_14 , а також на відсутні претензії потерпілих до обвинуваченого. Просить змінити вирок та пом`якшити призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

В апеляційній інстанції :

- обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_9 , його законні представники підтримали апеляційні доводи в інтересах обвинуваченого і просять їх задовольнити й пом`якшити йому покарання ;

- прокурор вважає вирок незаконним і необґрунтованим, просить задовольнити свою апеляційну скаргу, скасувати вирок і винести новий з посиленням покарання, а подану апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

З`ясувавши обставини провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши дані про особу винного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого слід задовольнити, а прокурора задовольнити частково.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Оскаржений вирок цим нормам в певній мірі не відповідає.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 , його вина в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

У відповідності до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку y справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановления першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановления першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Разом з цим, при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_8 судом першої інстанції не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Зокрема, суд не звернув уваги на те, що злочини, передбачені ст.15 ч.3 - ст. 185 ч.3, ст.185 ч.3 КК України (за епізодами 24.08.2016 та 06.09.2016), були вчинені до винесення вироку Жовківським районним судом Львівської області від 12.12.2016, тому суд при призначенні покарання повинен був застосувати ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, а вже потім ст.71 КК України - за сукупністю вироків. В цій частині доводи прокурора є обґрунтованими.

Колегія суддів прийшла до переконання, що зазначене упущення суду першої інстанції можливо усунути без винесення вироку з посиленням покарання, а постановленням ухвали з його пом`якшенням.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , який є малолітнім, за окремі злочини і остаточні покарання суд першої інстанції належно не врахував особливості покарання неповнолітніх, передбачених ст.ст. 98-104 КК України, що привело до призначення йому надмірно суворих покарань за окремі вчинені ним злочини та засуворих остаточних покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків. Зокрема судом не враховано вимоги ст. 102 КК України, якою передбачено можливість призначення неповнолітнім особам позбавлення волі від 6 місяців до 10 років без посилання на ст. 69 КК України.

Враховуючи ряд пом`якшуючих покарання обставин, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_8 є малолітнім, розкаюється у вчиненому, визнав вину, частково відшкодовано збитки, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання за окремі злочини і остаточні покарання за сукупністю злочинів і сукупністю вироків.

При цьому колегією суддів береться до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу малолітнього винного та вказані вище обставини, які пом`якшують покарання. Як особа ОСОБА_8 за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, притягався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки. Судом враховується також стан його здоров`я та загальний розвиток; умови життя і виховання, його рівень психічного розвитку, який відповідає його фактичному віку, ознак розумового відставання не виявляє, є осудним.

Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 слід звільнити від реального остаточного покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 15, 185 ч.3, ст.185 ч. 3 КК України, вчинених ним до вироку Жовківського районного суду з іспитовим строком випробування. Підставами для цього колегія суддів визнає наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що зазначене остаточне покарання слід поглинути покаранням, яке призначене Жовківським районним судом, яке також є умовним з іспитовим строком випробування, що дозволить не виконувати зазначені покарання за двома вироками самостійно.

Підстав для звільнення ОСОБА_8 від відповідальності чи від покарання немає.

У зв`язку з тим, що ним вчинено тяжкий злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України під час іспитового строку випробування після вироку Жовківського райсуду, то остаточне покарання за сукупністю вироків не може бути меншим за 3 роки позбавлення волі, що було йому умовно визначено зазначеним вироком.

За наведених вище обставин та даних про особу малолітнього ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає підстав для призначення йому більш суворого покарання, як того просить прокурор.

Часткове пом`якшення покарань винного за окремі злочини та остаточних покарань за сукупністю злочинів і вироків буде достатнім для виправлення малолітнього ОСОБА_8 і запобігання вчинення нових злочинів.

Таким чином апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а прокурора - частковому задоволенню .

Керуючись ст.ст. 376, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 задовольнити, прокурора - задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду від 1.03.2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити, пом`якшити йому покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3, ст.185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:

за ст.185 ч.3 КК України 6 місяців позбавлення волі;

за ст. 15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України - 9 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначити 9 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком випробування на 1 рік.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.12.2016 визначити йому остаточне покарання позбавлення волі на 3 роки із звільненням його на підставі ст. 104 КК України від покарання з іспитовим строком випробування на 1 рік.

За ст. 185 ч.3 КК України (по епізоду 21.01.2017) - 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупності вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.12.2016 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 3 місяців позбавлення волі.

Зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення - з 25 січня 2017 року по 23 травня 2017 року за правилами, передбаченими ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до ВССУ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту отримання ним її копії.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3