11-кп/775/26/2017(м)
264/6617/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002580 від 02 вересня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 27 грудня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік, ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18 грудня 2014 року випробування скасоване та засудженого направлено для відбування призначеного вироком суду покарання,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеної вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2013 року у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Зараховано ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 15 жовтня 2015 року по день набрання вказаним вироком законної сили за правилами ч.5 ст. 72 КК України, де одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 02 липня 2015 року у період часу з 07.00 год. до 20.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з користі, повторно, шляхом розбиття скла у вікні, проник до буд. АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: монітор «Асус» вартістю 1500 грн., металевий корпус вартістю 350 грн., жорсткий диск об`ємом 500 Гб вартістю 550 грн., 2 плати оперативної пам`яті об`ємом по 1 Гб кожна вартістю по 100 грн. кожна на загальну суму 200 грн., 2 плати оперативної пам`яті об`ємом по 2 Гб кожна вартістю по 150 грн. кожна на загальну суму 300 грн., відео карту RADEON ND 6700-23D3 МВ вартістю 1200 грн., процесор AMD ATHLOH 2,31 GHZ та материнську плату «Асус» загальною вартістю 3500 грн., блок живлення вартістю 350 грн., акустичну систему «KINGHU ER 2010» вартістю 200 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8150 грн.

Надалі, 16 липня 2015 року приблизно о 00.10 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з користі, повторно, шляхом розриву поліетиленового матеріалу проник через вікно до буд. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: садовий оприскувач ОП-202-01 «Леміра» об`ємом 10 літрів вартістю 238 грн., ножівку по дереву з пластиковою ручкою вартістю 120 грн., металевий молоток вартістю 100 грн., металеву кувалду вартістю 150 грн., металеву косу вартістю 170 грн., металевий гвоздодер вартістю 45 грн., електричну переноску довжиною 15 м, яка має двожильний кабель з січенням 2 кв на 2 розетки вартістю 290 грн. та електричну переноску довжиною 5 м, яка має двожильний кабель з січенням 2 кв на 2 розетки вартістю 101 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1444 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію дій та доведеність вини, просив вирок суду щодо нього змінити, призначивши покарання не пов`язане із позбавлення волі.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 змінив свої апеляційні вимоги та вказав на те, що судом першої інстанції порушені вимоги ч.3 ст.349 КПК України, в матеріалах кримінального провадження відсутня заява потерпілого ОСОБА_8 про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Крім того, вказує на відсутність технічного запису судового засідання за участю потерпілого ОСОБА_9 у справі № 264/7771/15-к. Звертає увагу на те, що крадіжку майна у ОСОБА_9 він не вчиняв, всі ці порушення призвели до неправильного вирішення справи. Просить вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

16 червня 2016 року до Апеляційного суду Донецької області надійшла заява потерпілого ОСОБА_10 про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_6 за епізодом, який мав місце 12 липня 2015 року за фактом скоєння ним відносно ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, крадіжка майна за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 8150 грн. Просить вирок місцевого суду від 12 лютого 2016 року в частині крадіжки від 12 липня 2015 року скасувати, та в цій частині кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити, оскільки ОСОБА_6 є членом сім`ї. Він мешкає спільно з матір`ю засудженого однією сім`єю, а ОСОБА_6 - її син, мешкає разом з ними та є членом сім`ї. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дане кримінальне правопорушення було скоєне ним в приміщенні буд. АДРЕСА_2 , в якому він зареєстрований та має право на проживання, що підтверджується відповідною відміткою у його паспорті.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка вважала, що заява потерпілого ОСОБА_10 про відмову від обвинувачення по факту крадіжки його майна за епізодом від 02 липня 2015 року, підлягає задоволенню з закриттям кримінального провадження в цій частині на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, коли потерпілий або його представник відмовилися від обвинувачення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти закриття кримінального провадження по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведенні в заяві потерпілого ОСОБА_10 , про відмову від обвинувачення, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 284 КПК України однією з умов закриття кримінального провадження є відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з вимог п.3 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою) - якщо вона вчинена чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого. Отже, обвинувачений ОСОБА_6 може бути засуджений тільки в тому разі, якщо він як потерпілий, згоден підтримувати проти нього обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 червня 2016 року до апеляційного суду Донецької області надійшла заява потерпілого ОСОБА_10 про відмову від обвинуваченням щодо ОСОБА_6 за епізодом, який мав місце 12 липня 2015 року за фактом скоєння ним відносно ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме крадіжка майна за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 8150 грн., оскільки ОСОБА_6 є членом сім`ї.

Таким чином, відмова потерпілого від обвинувачення на підставі положень ч.4 ст.26 КПК України, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі положень ч.4 ст. 26 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 284, 404, 405, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,- .

у х в а л и л а:

заяву потерпілого ОСОБА_10 про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_6 за епізодом, який мав місце 12 липня 2015 року за фактом скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме крадіжка майна у потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 8150 грн., - задовольнити.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 за епізодом, який мав місце 12 липня 2015 року за фактом скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме крадіжка майна у потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 8150 грн., - скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за епізодом, який мав місце 12 липня 2015 року за фактом скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме крадіжка майна у потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 8150 грн., - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3