В И Р О К
Іменем України
09 червня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красилів, Хмельницької області, непрацюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.06.2015 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особи без громадянства, уродженця м. Хабаровська, Російської Федерації, росіянина, непрацюючого, неодруженого, з повною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 30.12.2014 року Коростишівський районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18 вересня 2016 року близько 14 години, після розпиття спиртних напоїв у будинку ОСОБА_10 у с. Високий Камінь, Коростишівського району, Житомирської області, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили вчинити розбійний напад поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , та з проникненням у його житло та сховище, яке розташоване у АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, близько 15 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до згаданого будинку в середині якого знаходився потерпілий ОСОБА_11 .
Діючи за попередньою злочинною змовою, відповідно до розподілених між собою ролей, ОСОБА_6 взяв на подвір`ї за туалетом металевий кут та залишився за вхідними дверима на ганку, а ОСОБА_7 , якого ОСОБА_11 раніше добре знав, через незачинені вхідні двері зайшов у середину будинку до потерпілого. Під вигаданим приводом, який би обґрунтовував візит ОСОБА_12 до потерпілого, обвинувачений запропонував ОСОБА_11 розміняти купюру номіналом 100 грн. на купюри за меншим номіналом. Проте ОСОБА_11 відмовив ОСОБА_7 у цьому, мотивуючи тим, що міняє гроші лише у банківських установах. Після того, як ОСОБА_12 у супроводі із потерпілим вийшов з будинку на ганок, ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю, із-за вхідних дверей наніс ОСОБА_11 один удар металевим кутком по голові, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу, а з кишені його одягу випав мобільний телефон «Nокіа 1280». Після цього, обидва обвинувачених почали кулаками та ногами наносити численні удари по обличчю, голові та тулубу потерпілого, від чого потерпілий втратив свідомість. Внаслідок вказаних дій обвинувачених потерпілому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови, синців та крововиливу на обличчі, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта №2550 від 12.10.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Подолавши таким чином опір ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно заволодів вказаним мобільним телефоном потерпілого. Потім, не припиняючи своїх злочинних дій, обвинувачені проникли через незамкнені двері до будинку ОСОБА_11 , де не знайшовши цінних речей та коштів, з місця злочину втекли, викравши лише мобільний телефон «Nокіа 1280», яким розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 225 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою заволодіння майном, вчинили 18.09.2016 року напад на потерпілого ОСОБА_11 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням у його будинок.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні частково визнав викладені вище обставини вчинення розбійного нападу та пояснив, що з 17 на 18 вересня 2016 року в с. Високий Камінь, Коростишівського району, Житомирської області у будинку ОСОБА_13 , разом з останнім, ОСОБА_14 , його сестрою розпивали спиртні напої. Коли закінчилася горілка, ОСОБА_12 запропонував купити самогон у ОСОБА_11 . У зв`язку з цим, він разом із ОСОБА_7 пішов до потерпілого ОСОБА_15 по самогон. ОСОБА_12 привів його до будинку потерпілого, але на подвір`я не заходив. Потім ОСОБА_12 дав йому 100 грн. на купівлю самогону, а сам залишився чекати на вулиці. Коли він зайшов на подвір`ям будинку, то побачив на ганку потерпілого, який відмовив йому у продажі горілки. Обурившись через це на потерпілого, він біля вхідних дверей на ганку наніс останньому декілька ударів по обличчю, від яких ОСОБА_15 впав та втратив свідомість. Коли потерпілий падав з його кишені випав мобільний телефон, який він забрав. Всі ці події ОСОБА_12 не бачив, так як перебував за подвір`ям. Далі він взяв ключі від будинку ОСОБА_15 і через відчинені двері зайшов до хати, коли вийшов, то потерпілий опритомнів, тому він знову наніс йому ще декілька ударів по голові та тулубу від чого той знову втратив свідомість. Цього ОСОБА_12 також не бачив, оскільки зайшов у двір після повторного побиття потерпілого. Коли ОСОБА_16 зайшов у двір, він кинув йому зв`язку ключів та наказав відкривати сарай, але ОСОБА_12 побачивши непритомного потерпілого відмовився приймати участь у цьому пограбування. З метою виявлення та викрадення цінного майна потерпілого, він знову зайшов у будинок. Не знайшовши будь-якого цінного майна або грошей, він вийшов з будинку та побачив як на подвір`ї похилий чоловік тримав ОСОБА_12 за одяг. У зв`язку з цим він втік через паркан з місця пригоди. Десь через хвилин п`ять, а саме за 200-300 метра від будинку потерпілого, його наздогнав ОСОБА_12 , з яким вони вийшли на центральну вулицю де розійшлись у різні сторони.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 17 вересня 2016 року він відпочивав у с. Високий Камінь Коростишівського району, Житомирської області у свого знайомого ОСОБА_13 , який під час розпиття алкогольних напоїв розповідав, що у потерпілого ОСОБА_11 у будинку є сейф. 18 вересня 2016 року коли у них закінчилася горілка, він разом із ОСОБА_17 пішов до потерпілого, щоб купити самогону. Потерпілого ОСОБА_11 він добре знав, так як часто допомагав йому по господарству. ОСОБА_18 ОСОБА_19 пішов до будинку, а він залишився десь за 150 метрів від двору. Через десять хвилин почув крики, тому пішов подивитись, що там трапилось. Коли прийшов до будинку, то побачив потерпілого, який лежав на ганку без тями, а на голові у нього була кров. В цей час ОСОБА_12 вийшов з будинку та кинув йому зв`язку ключів, наказавши відчинити сарай та хлів з метою пошуку якогось цінного майна. Він відмовився це робити та хотів піти геть. Однак коли він йшов через подвір`я, то брат потерпілого ( ОСОБА_20 ) схопив його за плече. В цей час він побачив, що ОСОБА_12 втікає, а тому злякавшись за свою долю вирвався від дядька ОСОБА_21 та побіг за ОСОБА_22 , але іншої дорогою. Проте, що ОСОБА_19 забрав у потерпілого телефон він дізнався коли наздогнав останнього біля річки.
Отже, не заперечуючи тяжкість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень при вчиненні на нього нападу та обсягу викраденого майна (мобільного телефону «Nокіа 1280»), обвинувачені заперечили в суді той факт, що вони обидва, за обставин викладених вище у вироку, а саме за попередньою змовою, вчинили інкримінований їм розбійний напад на ОСОБА_11 . Обвинувачені взагалі заперечують факт перебування ОСОБА_12 у будинку потерпілого, під час скоєння ОСОБА_19 згаданого нападу.
В свою чергу, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 не вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на співучасника розбійного нападу, а останній заперечив свою причетність до даного злочину, винуватість останніх у вчиненні інкримінованого їм злочину повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз, а також документами кримінального провадження.
Винуватість ОСОБА_12 та ОСОБА_19 у вчиненні розбою підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що 18.09.2016 року в обідній час до нього у будинок зайшов раніше йому знайомий ОСОБА_7 , який попросив розміняти йому 100 грн. Однак, він відмовив останньому, так як гроші розмінює лише у банку. Коли він та ОСОБА_12 вийшли з будинку на ганок веранди, то хтось із-за вхідних дверей наніс йому удар металевим кутком по голові. Від цього удару він впав, але пригадує, що саме ОСОБА_7 разом з іншою невідомою особою били його руками та ногами, внаслідок чого він втратив свідомість. До тями він прийшов у лікарні.

До того ж, потерпілий в суді впевнено ствердив, що удар йому був заподіяний саме металевим кутком, так як після лікарні він виявив біля вхідних дверей цей кут. В свою чергу, за туалетом у нього на подвір`ї лежать у купі аналогічні металеві кутки.

Дані пояснення потерпілого підтверджуються висновком експерта №2550 від 12.10.2016 року, у відповідності до якого, при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_11 , у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови, синців та крововиливів на обличчі, струсу головного мозку, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в час до якого відносяться інкриміновані обвинуваченим протиправні дії. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я (а.к.п.130-131, т.2).

Показання потерпілого повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_23 . Зокрема, свідок ОСОБА_23 у суді повідомив, що 18 вересня 2016 року почув крики у дворі брата. Коли зайшов у подвір`я, то побачив як ОСОБА_24 забіг за хату до городу, а ОСОБА_7 у цей час виходив з будинку, тримаючи в руках ключі. ОСОБА_12 переступив через лежачого брата та почав бігти до хвіртки. Він зміг схопити його за плече, але той вирвався та вибіг з подвір`я на вулицю і втік. Всі ці події бачив їх односелець ОСОБА_25 , який у цей час проходив повз домогосподарства потерпілого. Брат лежав на ганку біля вхідних дверей без свідомості. Потім він викликав поліцію та швидку допомогу.

Показання потерпілого та свідка ОСОБА_23 повністю збігаються із показаннями свідка ОСОБА_26 , який в суді повідомив, що 18 вересня 2016 року, коли він йшов з роботи додому у напрямку будинку потерпілого, то почув крики з його подвір`я. Підійшовши ближче до подвір`я потерпілого він побачив, як невідомий йому хлопець побіг за хлів, а потім до сіновалу. У цей час він також побачив раніше знайомого ОСОБА_7 , який вибігши із будинку потерпілого та тримаючи у руках в`язку ключів, побіг на вихід з подвір`я, але брат потерпілого ОСОБА_20 намагався затримати ОСОБА_7 , проте той вирвався та втік. ОСОБА_12 був одягнений у чорну кофту з капюшоном, а ОСОБА_19 у салатову кофту з капюшоном. ОСОБА_19 він добре розгледів, бо бачив його обличчя, коли той біг за хлів, а потім до сіновалу. Хто наносив тілесні ушкодження потерпілому він не бачив.

Свідок ОСОБА_27 в суді підтвердила факт розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 та пояснила, що останній є її батьком. 18 вересня 2016 року в неділю їй зателефонувала мати і сказала, що з батьком погано. Коли вони приїхали додому до потерпілого, то побачили калюжу крові, батько був весь у крові, обличчя все розбите, тому вони відразу завезли його в лікарню. Потерпілий розповів їй, що в двері постукали, коли він відкрив на порозі стояла одна людина, а друга його вдарила по голові ззаду, від чого він втратив свідомість.

Факт вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , який в суді підтвердив, що 18 вересня 2016 року під час розпивання із обвинуваченими алкогольних напоїв розповів їм про те, що у потерпілого є сейф у якому містяться зброя та гроші. Після цього він ліг спати, а обвинувачені кудись пішли. Через деякий час ОСОБА_19 із ОСОБА_12 прийшли до нього і сказали, що побили діда та треба втікати. Хто саме побив та за яких обставин вони не розповідали. Після цього вони сіли на велосипеди та поїхали до ОСОБА_28 .

Показання потерпілого щодо нанесення йому в ході розбійного нападу удару металевим кутком по голові, окрім висновку судово-медичної експертизи №2550 від 12.10.2016 року, підтверджується протоколом огляду місця події від 19.09.2016 року з фототаблицями до нього, у відповідності до якого на порозі будинку потерпілого, на його одязі, а також на подушці у веранді були виявлені та вилучені плями бурого кольору, які, в свою чергу, за висновками експерта можуть бути слідами крові потерпілого ОСОБА_11 (а.к.п.9-26, 81-83, 96-98, 102-104, 108-110, т.2).
Крім цього, під час згаданої слідчої дії вилучена інструкція до викраденого у потерпілого в ході розбою мобільного телефону «Nokia 1280», ІМЕІ: НОМЕР_1 , у корпусі синього та чорного кольорів, який, у свою чергу, 19.09.2016 року було вилучено у ОСОБА_6 при його затриманні працівниками поліції (а.к.п. 30-33, т.2).
Постановою слідчого від 19.09.2016 року цей мобільний телефон визнаний речовим доказом, а згідно висновку експерта від 26.09.2016 року вартість його станом на 18.09.2016 року становить 225 грн. (а.к.п. 34-35, 65-67, т.2).
Окрім показань потерпілого ОСОБА_11 та свідків, які вказують на участь ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу, винуватість останнього підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2016 року, за участю ОСОБА_6 , який в ході згаданої слідчої дії пояснив, що після того, як ОСОБА_7 взяв в`язку ключів, то особисто перевірив приміщення хліва та сараю, але нічого цінного не знайшов. Після чого він повторно зайшов у середину будинку, з метою пошуку цінного майна (а.к.п.137-140, т.2).
До того ж, під час дослідження цього слідчого експерименту, суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 в ході експерименту за хронологією своїх дій при вчиненні розбою, постійно забував вказати, що саме він на веранді взяв в`язку ключів з підвіконня, яку потім кинув ОСОБА_29 . Викладене, з урахуванням показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_26 , які бачили як ОСОБА_12 з ключами виходив з будинку, опосередковано свідчать про не щирість показань ОСОБА_19 та вказують на те, що згадану в`язку ключів з підвіконня взяв саме ОСОБА_12 , а не ОСОБА_19 .
У свою чергу, покази обвинувачених про непричетність ОСОБА_12 до вчинення злочину, спростовуються показаннями їх товариша ОСОБА_10 , який у суді пояснив, що саме від обох обвинувачених дізнався про те, що вони разом побили ОСОБА_11 .
Також показання потерпілого ОСОБА_11 про те, що особисто ОСОБА_29 заходив до нього у будинок з приводу розміну купюри номіналом 100 грн., підтверджуються показами самих обвинувачених про те, що дійсно ОСОБА_12 дав ОСОБА_19 грошову купюру номіналом 100 грн. для купівлі горілки.
При оцінці доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд звертає увагу, що показання обвинувачених не лише суперечать показанням потерпілого та свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_26 , які в суді категорично ствердили, що безпосередньо бачили, як обвинувачений ОСОБА_7 виходив з будинку потерпілого, тримаючи у руках зв`язку ключів, а також не узгоджуються між собою та є алогічними з огляду на таке.
По-перше, сторонами кримінального провадження не заперечується та судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 добре знав ОСОБА_29 , який до цих подій допомагав йому по господарству. У зв`язку з цим показання обвинувачених про те, що саме ОСОБА_6 пішов до потерпілого по самогон, а ОСОБА_12 залишився на дорозі є алогічними, так як потерпілий ОСОБА_19 до цього часу не знав, а тому мав би продати горілку не йому, а раніше добре знайомому ОСОБА_12 .
Разом з тим, судом не встановлено будь-яких підстав для обмовлення потерпілим та свідками обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину.
По-друге, з показань обвинуваченого ОСОБА_29 , останній побачивши як ОСОБА_6 після вчинення розбійного нападу втік за хлів до городів, теж злякався, так як відбував покарання у вигляді іспитового строку, а тому інтуїтивно, нерозуміючі своїх дій, кинувся втікати у іншому напрямку. Проте судом було встановлено, що через 5-10 хвилин обвинувачені опинились разом біля річки та пішли до свого знайомого ОСОБА_30 . У суді ж останні повідомили, що після того як зустрілись, вони розійшлись у різні напрямки. Викладене свідчить, що ОСОБА_29 свідомо втікав з місця події, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним розбійний напад на ОСОБА_11 .
З огляду на викладене суд відкидає доводи обох обвинувачених стосовно непричетності ОСОБА_29 до нападу на потерпілого, а також вважає, що останні у такий спосіб бажають уникнення ОСОБА_12 відповідальності за вчинений ним злочин та виключення з обсягу обвинувачення інкримінованого ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки, як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Встановлені судом обставини вчинення розбійного нападу обвинуваченими відрізняються від обставин вчинення ними цього злочину, які викладені в обвинувальному акті.
Разом з тим, суд вважає, що це не є порушенням вимог ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, з огляду на те, що суд не вийшов за межі інкримінованого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. В свою чергу, викладені у вироці обставини вчинення ОСОБА_19 та ОСОБА_12 цього злочину повністю підтверджуються доказами, наданими саме стороною обвинувачення.
Суд також встановив, що вартість викраденого при розбої мобільного телефону «Nokia 1280» станом на 18.09.2016 року становила 225 грн., це підтверджуєтьсь згаданим вище висновком експерта. Разом з тим, вартість викраденого телефону згідно обвинувального акту, становить 410 грн. Однак, ані прокурором, ані потерпілим ця вартість у суді не була доведена відповідними доказами.
Оцінивши всі докази в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 із ОСОБА_7 за попередньою змовою, скоїли напад на ОСОБА_11 , а саме вчинили дії спрямовані на негайне вилучення його майна шляхом застосування фізичного насильства, яке було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого проникли у його житло та сховище.

У зв`язку з доведеністю вини обвинувачених суд кваліфікує дії ОСОБА_31 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та сховище.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, особи винних.
Так, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, а ОСОБА_7 негативно. Призначаючи покарання суд зауважує на молодий вік обвинувачених, їх соціально-демографічний статус, склад сім`ї та умови проживання.
Суд також враховує той факт, що як ОСОБА_19 так і ОСОБА_12 раніше судимі за вчинення корисливих злочинів. За попередніми вироками належних висновків для себе не зробили та знову вчинили умисний корисливий злочин під час іспитового строку.
При визначенні покарання суд враховує роль кожного обвинуваченого та наслідки вчиненого ними злочину, а саме наявну небезпеку життю та здоров`ю потерпілому, яка, враховуючи його похилий вік, загрожувала останньому. Адже законодавцем закріплено в Конституції України, що життя та здоров`я людини визнаються найбільшою соціальною цінністю. Разом з тим, суд не залишає поза увагою думку самого потерпілого ОСОБА_11 , який наполягає на суворості покарання, а також обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених судом не встановлено. Суд не вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, так як він дав неправдиві показання щодо участі ОСОБА_12 у розбійному нападі з метою вигороджування останнього та уникнення відповідальності за вчинення розбою за попередньою змовою.
Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених є вчинення даного злочину у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку та рецидив злочину.

На підставі викладеного, враховуючи особи обвинувачених, обтяжуючі покарання обвинувачених обставини, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Водночас, суд враховує те, що вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 року обвинуваченого ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. А вироком Коростишівського районного суду від 30.12.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Таким чином, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили інкримінований їм злочин під час іспитового строку, останнім необхідно призначити покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за вказаними вироками суду.

Згідно ст. 124 КПК України, суд в дольовому порядку стягує з обвинувачених на користь держави по 175 грн. 92 коп. з кожного витрат на залучення експертів під час проведення дактилоскопічної експертизи.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вище покарання невідбутої частини покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 року, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 18.09.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VІІІ від 26.11.2015 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вище покарання невідбутої частини покарання за вироком Коростишівського районного суду від 30.12.2014 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 27.09.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 351 грн. 84 коп., тобто по 175 грн. 92 коп. з кожного, витрат на залучення експертів під час проведення дактилоскопічної експертизи (ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЗКПО 38035726, рахунок 0002, код класифікації доходів 24060300).

Арешт, який ухвалою Коростишівського районного суду від 20.09.2016 року накладений на мобільний телефон «Nokia 1280» та сім карту ПрАТ «Київстар» - зняти.

Речові докази, а саме:
- марлеві тампони зі змивами речовин бурого кольору (конверти №1,№2,№3); фрагменти слідів пальців рукрозміром 15х50 мм, 17х32 мм, 50х76 мм,; наволочки зі слідами речовин бурого кольору (спецпакети №3203339, №320338); піджак чоловічий коричневого кольору, теніску чоловічу (спецпакет №2030013), які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського відділення поліції знищити;
- інструкцію до мобільного телефону «Nokia 1280», яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського відділення поліції передати потерпілому ОСОБА_11 , а мобільний телефон «Nokia 1280», який переданий потерпілому ОСОБА_11 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий суддя:

Судді: