Справа № 128/439/17
Провадження №11-кп/772/721/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «23» серпня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відео конференції клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого
ОСОБА_7 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Умань Черкаської області
громадянина України,
українця, раніше судимого:
-11.04.2000 року Уманським міським судом
Черкаської області за ч.1 ст. 140, 46-1 КК України
до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком
2 роки;
-25.01.2001 року Уманським міським судом
Черкаської області за ст. ст. 140 ч.2, 43 КК
України до 3 років позбавлення волі;
-02.07.2004 року Уманським міським судом
Черкаської області за ст. ст. 185 ч.2; 15, 185ч.2;
190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі,

По даній справі засуджений 13.06.2008 року Апеляційним судом Черкаської області за ч.2 ст. 115 , ч.2 ст. 190; ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника адвоката : ОСОБА_9
засудженого: ОСОБА_7
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року, -
В с т а н о в и в :
Згідно матеріалів провадження, до Вінницького районного суду Вінницької області звернувся захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно його підзахисного.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 , раніше судимий: 11.04.2000 року Уманським міським судом за ч.1 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України звільнений від відбування покарання з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 25.01.2001 року Уманським міським судом за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, на підставі ст.43 КК України призначене остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна; 02.07.2004 року Уманським міським судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15-185, ч.2 ст.190 КК України, з приміненням ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.10.2006 року по закінченню відбування строку покарання; 13.06.2008 року Апеляційним судом Черкаської області за ч.1 ст.129, п.4 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.01.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 13.06.2008 року, з 01.07.2007 року по 24.03.2009 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За період відбування покарання ОСОБА_7 повністю сплатив потерпілим як матеріальну, так і моральну шкоду, що підтверджується квитанцією від 27.10.2016 року на суму 36705 грн. На момент звернення з даним клопотанням у ОСОБА_7 відсутні будь-які стягнення відносно порушення умов відбування покарання, є заохочення. Крім того, у відповідності до листа ПАТ «Жашківське АТП 17141» від 05.01.2017 року, ОСОБА_7 буде працевлаштований у даному товаристві на посаду механіка. На підставі даного працевлаштування дружина ОСОБА_7 ОСОБА_10 уклала договір оренди будинку від 05.01.2017 року, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони будуть проживати.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про застосування відносно останнього умовн о- дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
Мотиви відмови мотивовані судом тим, що хоча з матеріалів подання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 в ході відбування покарання, в Стрижавській ВК №81 зарекомендував себе з негативної сторони, 20 разів порушував вимоги режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності , в тому числі 3 рази поміщався у ДІЗО. Засуджений не працевлаштований, перебуває на профілактичному обліку як «схильний до нападу». Крім того засуджений відбуває покарання за тяжкий злочин, умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю.
Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2017 року про відмову його підзахисного в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання, в зв`язку з її незаконністю. Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до засудженого ОСОБА_7 , умовно сорокове звільнення від відбування покарання , або замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Захист свої вимоги мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання повністю сплатив потерпілим як матеріальну так і моральну шкоду, у засудженого на даний час відсутні стягнення, а маються заохочення, а тому на його думку є всі підстави звільнити його підзахисного від відбування покарання умовно достроково, або замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, думку прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України, рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому висновки суду, зазначені у рішенні, мають прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто такими, що не допускають неоднозначного трактування. Крім того суду необхідно послідовно поєднувати закон і наводити чіткі аргументи. Не дотримання зазначених вимог під час розгляду справи кримінального провадження є порушенням права на справедливий суд, гарантований ст.6 Європейської конвенції з прав людини.
Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями статей 59 і 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених статтею 129 Основного Закону.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що зазначених вимог закону міський суд не дотримався.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений Апеляційним судом Черкаської області за ч.2 ст. 115 , ч.2 ст. 190; ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі. які згідно вимог ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами. Згідно ч.1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно п. 4 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений 13.06.2008 року Апеляційним судом Черкаської області за ч.2 ст. 115 , ч.2 ст. 190; ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.01.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 13.06.2008 року, з 01.07.2007 року по 24.03.2009 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 01.07.2007 року
Кінець строку: 08.10. 2020 року.

На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, тому суд першої інстанції обґрунтовуючи у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні клопотання , зазначив, що засуджений неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, порушив режим утримання відбування покарання, за що був поміщений в дисциплінарний ізолятор, тому обґрунтовано дійшов до висновку про відмову в умовно достроковому звільненні з місць позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії . Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за час відбування покарання у Стрижавській ВК №81 зарекомендував себе негативно, 20 разів порушував вимоги режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 3 рази поміщався у ДІЗО. Має два заохочення. Засуджений на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням; підтримує рівні взаємовідносини із іншими засудженими; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою поблажливого ставлення до себе; намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце і приліжкову тумбочку; не приділяє необхідної уваги дбайливого ставлення до майна установи та предметів якими користується; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно; умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні; свідомо уникає робіт із благоустрою установи, не бачить суспільної необхідності у їх виконанні; не допускає порушення вимог пожежної безпеки; участі в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає; участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених приймає за напрямком «фізкультура та спорт», «підготовка до звільнення»; займається самоосвітою; соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з дружиною шляхом листування, телефонних розмов та побачень. Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 08.04.2013 року (протокол № 3 від 20.01.2015 року комісією відмовлено як особі, що не стає на шлях виправлення). Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 08.10.2015 року (протокол № 9 від 12.03.2016 року комісією відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення). Умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягає по відбуттю 3/4 частини строку покарання 08.01.2016 року (протокол № 9 від 12.03.2016 року комісією відмовлено як особі, яка не довела своє виправлення). Засуджений перебуває на профілактичному обліку як «схильний до нападу» (протокол № 8 від 05.09.2014 року).
Крім того, засуджений відбуває покарання, в тому числі, за вчинення злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_7 не довів сумлінною поведінкою своє виправлення, оскільки відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, його характеристика не свідчить про те, що він виправився .

Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати при умовно достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги враховує і ту обставину, що засуджений ОСОБА_11 неодноразово судимий.
З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Крім того, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.01.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 13.06.2008 року, з 01.07.2007 року по 24.03.2009 року, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2017 року про відмову у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_7 , - скасувати, в зв"язку з порушенням права на захист.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_7 .
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: