125/1296/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7
4 листопада 1993 року Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. 120 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнений 22 серпня 1996 року від відбування покарання на підставі Указу Президента України "Про амністію" від 27 серпня 1996 року;
8 лютого 1999 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 215-3 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, звільнений 27 квітня 2000 року від відбування покарання по відбуттю строку покарання;
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України,
ОСОБА_4 26 березня 2017 року біля 14 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні сараю, що розташований по АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла на побутовому ґрунті з ОСОБА_10 , з якою він проживав однією сім`єю, наніс останній сокирою біля семи ударів по голові, заподівши тілесні ушкодження від яких ОСОБА_10 померла на місці вчинення кримінального правопорушення. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 повідомив по телефону 102 в чергову частину Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про вчинене кримінальне правопорушення.
Відповідно до висновку експерта Барського районного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 18 від 26 квітня 2017 року смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми багатоскалкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки та речовину потиличних долів головного мозку, мозочок, довгастий мозок, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що привело до гострого розладу життєво-важливих функцій організму, та підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та результатами додаткових експертиз та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя під час їх заподіяння і стоїть в причинному зв`язку із смертю.
В судовому засіданні прокурор Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом обгрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечували.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд дійшов до такого висновку.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду клопотання на підставі досліджених судом доказів, а саме:
- протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 26 березня 2017 року, де об`єктом огляду є територія домогосподарства АДРЕСА_1 (а.с. 38-55);
- протоколу огляду трупа ОСОБА_10 від 27 березня 2017 року в морзі Комунальної установи "Барська ЦРЛ" (а.с. 63, 64);
- лікарського свідоцтва № 19 про смерть ОСОБА_10 видане 27 березня 2017 року Вінницьким обласним Бюро судово-медичної експертизи Барське районе відділення, в якому вказано причина смерті: крововилив в головний мозок. Відкритий перелом кісток склепіння та основи черепа (а.с. 65, 66);
- висновку експерта Барського районного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 18 від 26 квітня 2017 року, у якому вказано, що на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , результату судово-хімічної крові та сечі (Висновок експерта № 867 від 06-10.04.2017), медико-криміналістичної експертизи (Висновок експерта № 49 від 31.03-26.04.2017), судово-гістологічної експертизи (Висновок експерта № 829 від 30.03-25.04.2017), експерт дійшов до таких висновків:
1. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено відкриту проникаючу черепно-мозкову травму у вигляді-забитих ран потилиці (3); багатоскалкового перелому кісток склепіння та основи черепа; крововиливів під оболонки та речовину потиличних долів головного мозку, мозочок, довгастий мозок, а також садно по задній поверхні правого передпліччя в верхній третині; синці по задній поверхні правої та лівої кисті в ділянці п`ясткових та основних кісток 2, 3, 4-го пальців, в ділянці 1-го пальця лівої кисті, по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині; забиті рани в ділянці основних фаланг та щиколотків 2, 3, 4-го пальців правої кисті, в ділянці плюсневої кістки 4-го, 5-го пальців лівої кисті, в ділянці основної фаланги 5-го пальця зі сторони долоні лівої кисті; відкритий внутрішньо-суглобовий багатоскалковий перелом голівки основної фаланги 5-го пальця лівої кисті.
2. Вказані ушкодження виникли не менше як від семи дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею незадовго до смерті і мають ознаки прижиттєвого походження. В ділянку потилиці було спричинено не менш як три дії, по дії в ділянку лівої та правої кисті по задній поверхні, та по дії в ділянку задньої поверхні правого передпліччя в верхній третині та по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині. Висловитися про послідовність заподіяння ушкоджень за судово-медичними даними не є можливим.
3. Наявність забитих ран та переломів потиличної кістки, дають можливість висловитися про те, що напрямок травмуючої дії в ділянку голови був спрямований ззаду наперед.
4. Враховуючи наявність синців та забитих ран в ділянці пальців по задній поверхні лівої та правої кисті, відкритий внутрішньо-суглобовий багатоскалковий перелом голівки основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, слід вважати, що вони могли утворитись при самозахисті.
5. Смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми-багато скалкового перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки та речовину потиличних долів головного мозку, мозочок, довгастий мозок, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що привело до гострого розладу життєво-важливих функцій організму, та підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та результатами додаткових експертиз.
6. Відкрита черепно-мозкова травма-багатоскалковий перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та речовину потиличних долів головного мозку, мозочок, довгастий мозок, від якої настала смерть ОСОБА_10 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя під час їх заподіяння і стоїть в причинному зв`язку із смертю.
7. Після спричинення вище вказаної відкритої черепно-мозкової травми смерть ОСОБА_10 настала безпосередньо після заподіяння ушкоджень і вона не могла вчиняти які-небудь самостійні цілеспрямовані дії (пересуватися, кликати на допомогу тощо).
8. Судячи по степені вираженості трупних змін, беручи до уваги час та місце виявлення трупа слід вважати, що смерть ОСОБА_10 настала не більше, ніж за добу до часу розтину тіла.
9. При експертизі трупа ОСОБА_10 будь-яких захворювань, які б могли мати відношення до причини смерті не виявлено.
10. При судово-хімічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_10 , методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та ізомерів не виявлено. На момент смерті ОСОБА_10 була твереза (а.с. 67-69);
- висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 211-Д від 19 квітня 2017 року в якому зазначено, що на поверхні сокири, яка була вилучена 26 березня 2017 року під час огляду підсобного приміщення домогосподарства АДРЕСА_1 , слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) не виявлено. Дати відповідь на питання: "Якщо наявні, то чи придатні вони для індентифікації особи? " не можливо у зв`язку з тим, що на поверхні сокири, слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) не виявлено (а.с. 87-89);
- висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 209 від 23 червня 2017 року в якому зазначено, що на представлених на експертизу змивах з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти № 1, 2) виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові людини та клітин, виявлених на представлених на експертизу змивах з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти № 1, 2) які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові людини та клітин, виявлених на представлених на експертизу змивах з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти № 1, 2), збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_10 та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_10 виключається (а.с. 111-120);
- висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 347 від 11 липня 2017 року в якому зазначено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на поверхні сокири (об`єкт № 3 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 208 від 29 червня 2017 року ) є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 1) (а.с. 146-154);
- протоколу огляду місця події від 27 березня 2017 року, де об`єктом огляду є ІТТ № 4 ГУНП у Вінницькій області та фототаблиці до нього (а.с. 158-161);
- висновку експерта Барського районного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 40 від 28 березня 2017 року в якому зазначено, що на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , виявлено садна на щоці зліва, першому лівої кисті, другому та четвертому пальцях правої кисті. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, та за обставин вказаних у постанові про призначення експертизи (27 березня 2017 року) та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (а.с. 162).
При цьому суд бере до уваги, що згідно довідок КУ "Барська ЦРЛ" від 27 березня 2017 року та КУ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. ак. О.І. Ющенка" ОСОБА_4 в лікаря-нарколога на обліку не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря-психіатра з діагнозом параноїдна шизофренія, востаннє перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом параноїдна шизофренія, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом емоційно-вольової сфери у період часу з 21 червня 2016 року по 13 вересня 2016 року перебував (а.с. 76,77).
Згідно висновку № 39 КУ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. ак. О.І. Ющенка" від 4 травня 2017 року ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. Про це свідчать дані анамнезу про виникнення у нього починаючи з 1995 року недоречностей в поведінці (усамітнювався, безпричинно то сміявся, то плакав) з неадекватністю емоційних реакцій, вольовими порушеннями, відгородженістю, замкнутістю, розладами сприйняття (слухові вербальні псевдогалюцинації імперативного характеру), маячною інтерпретацією оточуючого (висловлював маячні ідеї переслідування, величі), що супроводжувалося агресивно-руйнівною поведінкою, призвело до соціально- трудової дезадаптації, слугувало причиною для його неодноразових госпіталізацій в психіатричну лікарню, із встановленням з 1995 року II групи інвалідності по психічному захворюванню. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого-психіатричним обстеженням, яке виявило у експертного типові для шизофренічного процесу симптоми у вигляді зниження психічної продуктивності, зростання аутизму, відстороненості, замкнутості, неадекватності емоційних реакцій, розладів мислення, волі, маячення, розлади сприйняття, які у нього спостерігаються, відсутності критики до хвороби, своїх вчинків. Тому ОСОБА_4 , як душевнохворий, скоїв правопорушення в хворобливому стані психічної діяльності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними стосовно інкримінованого йому діяння. Підпадає під дію частин 2, 3 ст. 19 КК України.
Крім того, у вказаному висновку експерта надано відповіді на кожне поставлене питання (зазначені у пункті 17), зокрема те, що в період часу, який передував, на момент та після інкримінованого йому діяння ОСОБА_4 перебував в хворобливому стані психічної діяльності. За своїм психічним станом ОСОБА_4 був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки. В період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми. В період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми. В теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 , за своїм психічним станом, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.
Крім того, у вказаному висновку експерта надано відповіді на питання, які поставлені перед психологом, та зазначено, що первинно притаманні ОСОБА_4 індивідуально-психологічні особливості зневільовані патопсихологічним процесом внаслідок психічного захворювання на яке він страждає. На теперішній час в сфері особистості у нього відмічається: емоційна сплощеність підозрілість, безініціативність, замкненість, формальність, неадекватність емоційних проявів, дратівливість, агресивність, деформація потребово-мотиваційної сфери, амбівалентність, відсутність критики. Враховуючи матеріали кримінального провадження та цілеспрямовану бесіду з експертним можна зробити висновок, що ОСОБА_4 в досліджуваний період часу в стані фізіологічного афекту не перебував. Його поведінка в період інкримінованого діяння обумовлювалась хворобливими переживаннями внаслідок патипсихологічного процесу (а.с. 78-85).
Згідно пункту 3 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" неосудність є юридичною категорією, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК) належить виключно до компетенції суду.
Враховуючи досліджені судом обставини кримінального провадження та докази, а також наявність у ОСОБА_4 хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, що підтверджується висновком експерта № 39 КУ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. ак. О.І. Ющенка" від 4 травня 2017 року, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України, перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, а тому згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, і до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
У відповідності до вимог статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно з ст. 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.
Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі "G.v.France", п. 39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina»" п. 18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.
У вищевказаній постанові Верховного Суду України зазначено, що чинне кримінальне і кримінально-процесуальне законодавство передбачає систему норм, спрямованих на об`єктивне й гуманне вирішення питань, пов`язаних із забезпеченням інтересів осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, страждаючи на психічні хвороби або маючи інші психічні розлади, що зумовлюють потребу в застосуванні примусових заходів медичного характеру чи примусового лікування.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно пункту 3 наказу МОЗ України № 397 від 8 жовтня 2001 року "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади" вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Як зазначено у вищевказаній постанові за змістом положень кримінального Кодексу, Закону України "Про психіатричну допомогу" та Основ законодавства України про охорону здоров`я метою застосування примусових заходів медичного характеру є вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України, запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами кримінального Кодексу України.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Питання про речові докази вирішити згідно зі ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 19, 93, 94 КК України, статтями 100, 124, 512, 513 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом щодо ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України, задовольнити.
Щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Балки Барського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , якого 26 березня 2017 року о 20 год. 35 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2017 року поміщено до відділення з посиленим режимом нагляду до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2, де він утримується по теперішній час, застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме: сокиру зі слідами РБК (знаряддя вчинення злочину), фрагмент ганчірки просоченою РБК, жіночий полімерний тапочок червоного кольору зі слідами РБК, змив РБК з поверхні поліпропіленового відра, зіскоб РБК з поверхні дверей приміщення сараю, одяг ОСОБА_10 , а саме: балонову куртку сірого кольору, джинсові штани синього кольору, кофту темно-синього кольору, нижню білизну, а також зразок крові ОСОБА_10 , зріз волосся , піднігтьовий вміст з її обох рук - знищити, одяг ОСОБА_4 , а саме: чоловічі джинсові штани коричневого кольору, куртку чорного кольору, спортивну шапку сірого кольору - повернути ОСОБА_4 , компакт-диски, що знаходяться при матеріалах кримінального провдження - залилишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя