Справа № 184/151/17
Номер провадження 1-кп/184/43/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000415 від 21.04.2016 року та №0000734 від 19.07.2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Покров Дніпропетровської області, громадянки України, українки, із середньою освітою, не заміжньої, дітей не має, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
21.04.2016 року близько 05 години ОСОБА_3 знаходилася в гостях у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_2 , де з корисливих спонукань в неї виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 . В той же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, діючи таємно, умисно, з невизначених спонукань, шляхом вільного доступу знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрала майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «LenovoA526 AuroraBlue», вартість якого, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2245 від 01.12.2016 року складає 1083,33 гривень; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2245 від 01.12.2016 року встановити не надалось можливим; сім карту оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартість якої, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2245 від 01.12.2016 року встановити не надалось можливим; ноутбук «AsusX756UATY013DDarkBrown», вартість якого, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2245 від 01.12.2016 року встановити не надалось можливим; карту пам`яті TranscendmicroSD 8 Gb», вартість якого, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2245 від 01.12.2016 року, складає 60 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, в подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1143, 33 гривень.

Крім того, 18.07.2016 року близько 05 години ОСОБА_3 знаходилася в гостях у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі АДРЕСА_3 , де в неї виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , а саме планшету марки «Modekom» моделі «FreeTAB 1003 IPSX2», мобільного телефону марки «Lenovo» моделі А526, в якому знаходилися сім-карта мобільних операторів зв`язку «МТС» та «Київстар». Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ОСОБА_7 не бачить її протиправних дій, діючи таємно, повторно, умисно, із невизначених спонукань, шляхом вільного доступу з квартири АДРЕСА_3 таємно викрала планшет марки «Modekom» моделі «FreeTAB 1003 IPSX2», вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2081 від 15.11.2016 року складає 1350 гривень; мобільний телефон марки «Lenovo» моделі А526, вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2081 від 15.11.2016 року складає 1150 гривень; сім-карту мобільного оператора зв`язку «МТС», на рахунку якої було 10 гривень, вартість якої, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2081 від 15.11.2016 року визначити не виявилося за можливе; сім-карту мобільного оператора зв`язку «Київстар», на рахунку якої було 20 гривень, вартість якої, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2081 від 15.11.2016 року визначити не виявилося за можливе. Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2530 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, в подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Також, 13.08.2016 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_3 знаходилася в гостях у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в квартирі АДРЕСА_4 , де в неї виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону марки «Microsoft» моделі «Lumia 430 DualSIM», в якому знаходилася картка пам`яті «Transend» microSD 8Gbсім картки мобільних операторів зв`язку «Лайфселл» та «МТС», у якого на рахунку знаходились грошові кошти в розмірі 50 гривень. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ОСОБА_5 не бачить її протиправних дій, діючи таємно, умисно, повторно, із невизначених спонукань, шляхом вільного доступу з квартири АДРЕСА_4 таємно викрала мобільний телефон марки «Microsoft» моделі «Lumia 430 DualSIM», вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2080 від 15.11.2016 року складає 900 гривень; картку пам`яті «Transend» microSD 8Gbсім, вартість якої, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2080 від 15.11.2016 року визначити не виявилося за можливе; сім картку мобільного оператору зв`язку «МТС», на рахунку якої було 50 гривень, вартість якої відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2080 від 15.11.2016 року визначити не виявилося за можливе; сім картку мобільного оператору зв`язку «Лайфселл», на рахунку якої коштів не було, вартість якої відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №6/12.1/2080 від 15.11.2016 року визначити не виявилося за можливе. Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 950 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, в подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та цивільні позови потерпілих визнала повністю та висловила бажання давати покази.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої, у тому числі досудовою доповіддю органу з питань пробації.

Потерпілий ОСОБА_5 проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, не заперечував; зміст цих обставин розуміє правильно, позиція добровільна, щодо позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку роз`яснено; міру покарання просить призначити на розсуд суду, проти звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням не заперечує.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду письмову заяву від 05.05.2017 р., згідно якої просить суд провести судовий розгляд кримінального провадження без його участі; проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, не заперечує; зміст цих обставин розуміє правильно, позиція добровільна, щодо позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку роз`яснено; міру покарання просить призначити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду письмову заяву від 19.05.2017 р., згідно якої просить суд провести судовий розгляд кримінального провадження без його участі; проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, не заперечує; зміст цих обставин розуміє правильно, позиція добровільна, щодо позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку роз`яснено; заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі; міру покарання просить призначити на розсуд суду.

З зв`язку із повним визнанням обвинуваченою вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, на підставі клопотання прокурора, заявленого під час судового розгляду, враховуючи думку обвинуваченої, відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої, у тому числі досудовою доповіддю органу з питань пробації. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності її позиції. Судом також роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 надала суду покази, що весною 2016 р., точної дати та часу вона не пам`ятає, вона знаходилася в гостях у раніше не знайомого ОСОБА_6 , який запросив її в квартиру, що знаходиться в м. Покров Дніпропетровської області, точної адреси вона не пам`ятає. Коли після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_6 заснув, вона вирішила таємно викрасти майно останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, з невизначених спонукань, таємно викрала майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон з сім картами мобільних операторів, марку якого вона не пам`ятає та ноутбук, марку якого вона не пам`ятає. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, в подальшому викрадене майно продала, грошима розпорядилася на власний розсуд.

Крім того, пізніше у 2016 р. точної дати та часу вона не пам`ятає, вона знаходилася в гостях у знайомого ОСОБА_7 , який запросив її в квартиру, що знаходиться в м. Покров Дніпропетровської області, точної адреси вона не пам`ятає. Коли після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_7 заснув, вона вирішила таємно викрасти майно останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, з невизначених спонукань, таємно викрала майно, що належить ОСОБА_8 , а саме планшет, марку якого вона не пам`ятає, мобільний телефону марки «Lenovo», в якому знаходилися сім-карти мобільних операторів. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, в подальшому викрадене майно продала, грошима розпорядилася на власний розсуд.

Крім того, пізніше у 2016 р., точної дати та часу вона не пам`ятає, вона знаходилася в гостях у раніше не знайомого ОСОБА_5 , який запросив її в квартиру, що знаходиться в м. Покров Дніпропетровської області, точної адреси вона не пам`ятає. Коли після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_5 заснув, вона вирішила таємно викрасти майно останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, з невизначених спонукань, таємно викрала майно, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон, марку якого вона не пам`ятає, в якому знаходилися картка пам`яті та сім картки мобільних операторів. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, в подальшому викрадене майно загубила.

Відповідно до ст.33 Кримінального кодексу України сукупністю злочинів визначається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, суд, враховуючи показання обвинуваченої, вважає доказаною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, і кваліфікує її дії за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст.65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за кожний зі злочинів, що входять у сукупність злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, а саме те, що вчинені нею кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра, інфекціоніста не перебуває, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, в тому числі чоловіка та дітей, за місцем мешкання характеризується негативно, із високим ризиком вчинення повторного кримінального правопорушення та середнім ризиком небезпеки для суспільства.

Водночас, судом визнається обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 за ч.1 та ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 Кримінального кодексу України - щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 :

- за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України покарання у виді громадських робіт, в межах санкції вказаної частини статті,

- за ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції вказаної частини статті.

Шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 Кримінального Кодексу України, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п.3 ч.2 ст. 76 Кримінального кодексу України, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , викладених у заявлених цивільних позовах, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням на суму 1143,33 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченою у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням на суму 2500,00 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченою у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням на суму 950,00 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченою у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, враховує положення ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України - у виді громадських робіт сроком на двісті сорок годин;

-за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі сроком на два роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 та п.3 ч.2 ст. 76 Кримінального кодексу України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 1143 грн. 33 коп. - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 1143 (однієї тисячі ста сорока) гривень 33 копійки,

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 2500 грн. 00 коп. - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 2500 (двох тисяч п`ятиста) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 950 грн. 00 коп. - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесяти) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі, а саме: сумка від ноутбука, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у законного володільця;

Оптичний диск, вилучений в ПрАТ «Київстар» 10.11.2016 р., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

Оптичний диск, вилучений в ПрАТ «МТС» 26.10.2016 р., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

4 сліди пальців рук, які знаходяться в поліетиленовому пакеті №1092250 та дактилоскопічну картку заповнену на імя ОСОБА_3 , яка знаходяться в поліетиленовому пакеті №1092251- після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 2156 гривень 02 коп., а саме: судово-товарознавчих експертизи у сумі 1055 (однієї тисячі п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки, судово-трасологічну експертизу у сумі 1100 (однієї тисячі ста) гривень 50 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1