АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/148/17 Справа № 705/4009/15-к Категорія: ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000058 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Басаличівка Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000058 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, повернутий прокурору. Зобов`язано прокурора усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з дня набрання чинності даною ухвалою.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складений 05 липня 2016 року заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 у приміщенні прокуратури Черкаської області, при цьому, затверджений цим же прокурором 01 липня 2016 року, тобто виготовлений після затвердження, що є неприпустимим та не створює правових наслідків обвинувального акту для осіб, яких він стосується.

Постановою заступника прокурора Черкаської області старшого радника юстиції ОСОБА_13 про заміну групи прокурорів від 15.02.2016 року замінена група прокурорів у кримінальному провадженні, але обвинувальний акт затверджено заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області юриста 1 класу ОСОБА_6 01 липня 2016 року, що є порушенням норм процесуального закону.

Крім того, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення зазначені нормативно-правові акти з посиланням на статті, без зазначення зв`язку, відношення та конкретних норм закону, які були порушені обвинуваченими. Так, зазначені положення ст. ст. 3, 19, 29, 64 Конституції України, ст. ст. 209, 210 КПК України, ст. ст. 2, 3, 10, 11, 12, 14, 25 Закону України «Про міліцію», ст. ст. 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та інших локальних нормативно-правових актів, які регулюють діяльність органів міліції та викладені фактичні обставини події, які не являються висунутим обвинуваченням, а лише виписані норми закону.

Вказує, що в обвинуваченні необхідно зазначати, яким нормативним актом регулюються службові повноваження обвинувачених, і які саме положення цього акту були порушені діями винних у конкретному випадку та настання наслідків у вигляді істотної шкоди. Тому суд вважає, що в формулюванні обвинувачення не зазначено конкретного пред`явленого обвинувачення, не вказані ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім цього, вимоги ст. 109 КПК України виконані не в повній мірі, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування, в розділі проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, частково зазначені ухвалені процесуальні рішення та не зазначено про вчинені процесуальні дії, наприклад: а.п. 39, пункти реєстру 57, 60, 61, 63-65, 73, 74, 76, 77.

Зазначає, що всі перелічені недоліки були викладені в ухвалі Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2016 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яку ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2016 року залишено без змін.

Однак, всупереч наявним рішенням судів, прокуратурою Черкаської області виявлені недоліки не усунені, строки виконання ухвали порушені, а обвинувальний акт повторно направлений до суду, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

Також вказує, що в порушення п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України не додані розписки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 про отримання копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову на 3 аркушах, зазначені прокурором в п. 2 як додатки до обвинувального акту.

При цьому є неприпустимим додавання до обвинувального акту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_7 , його захиснику ОСОБА_9 , оскільки в доданих рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу не зазначено який документ направлено адресатам, їх зміст, додатки, особа, яка вручає, тому є незрозумілим, яке відношення до кримінального провадження мають зазначені повідомлення.

Крім того, прокурором не виконані обов`язки встановлені ст. 293 КПК України, згідно з якою одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику. Копію обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування не вручено захиснику ОСОБА_9 .

В порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додано копію цивільного позову, завірену підписом заступника начальника відділу процесуального керівництва ОСОБА_6 .

Не погодившись з ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі.

У якості мотивів своєї скарги прокурор указує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а суд першої інстанції під час підготовчого засідання допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що прокурором виконано вимоги ст. 291 КПК України при складанні цього обвинувального акту й він містить всі відомості, передбачені ч. 2 зазначеної статті, зокрема, чітко зазначені усі його складові, детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення та зазначено правову кваліфікацію правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складено та затверджено заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , який у порядку ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписано прокурором, який його склав. Право затверджувати обвинувальний акт надано прокурору п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України.

Крім того, вказує прокурор, в обвинувальному акті допущено описку щодо дати його складання, а саме помилково зазначено дату 05.07.2015, хоча вірною є дата 01 липня 2016 року, що вказана на першому аркуші обвинувального акту. Законодавець допускає можливість допущення описок в кримінальному процесі і не визначає описку як підставу для визнання не дійсним процесуального рішення чи іншого документу. Допущення описки в обвинувальному акті ніяк не може негативно вплинути на законний розгляд кримінальної справи по суті та на можливість призначення справи до розгляду.

Вказує, що статтею 291 КПК України не структуровано обвинувальний акт на описову і резолютивну частини, тому наведення судом вимоги щодо структури обвинувального акту є надуманим. Також положення зазначеної статті не вимагають наведення в обвинувальному акті доказів взагалі: ні в тезовій, ні в будь-якій іншій формі. Разом з тим, з метою полегшення судового розгляду справи в обвинувальному акті наведено докази, зібрані слідством.

Також в формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 наведено цілий ряд норм законодавства, якими мали керуватися обвинувачені (норми Конституції України, Законів України «Про міліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність» та інше). Зазначено й норми, які грубо порушені обвинуваченими, зокрема ч. 1 ст. 210 КПК України, яка зобов`язувала обвинувачених доставити потерпілу до Уманського МВ, чого обвинуваченими зроблено не було; положення Інструкції з організації розшуку обвинувачених, підсудних, осіб, які ухиляються від відбування покарання, безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів та інше.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування складено вірно та в пунктах 57, 60, 61, 63-65, 73, 74, 76, 77 вказані проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 протягом липня-жовтня 2016 року на законні та систематичні виклики прокурора не з`явились до приміщення прокуратури Черкаської області для отримання обвинувального акту та додатків до нього, прокурором відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України застосовано повноваження ст. 111 КПК України та направлено їм поштовим зв`язком для вручення копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову та надано суду підтвердження про вручення їм вказаних документів.

Разом з тим, вказує апелянт, суд, приймаючи рішення в порядку ст. 314 КПК України, може посилатися лише на відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, але не інших документів кримінального провадження, таких як реєстр, розписки підозрюваного і захисника та цивільний позов.

На апеляційну скаргу прокурора представник цивільного відповідача УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подали заперечення.

В своїх запереченнях представник цивільного відповідача просить відхилити апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури та залишити без змін ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року. Вказує, що УМВС України у Вінницькій області оскаржувану ухвалу вважає законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною. Суд повно і об`єктивно дослідив наданий прокурором обвинувальний акт і постановив законну ухвалу про те, що цей документ не відповідає вимогам КПК України, адже стаття 291 КПК України прямо вказує, яка інформація в обов`язковому порядку повинна міститись в обвинувальному акті, і обов`язок прокурора дотримуватись даної норми права.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 просить поновити строк подачі заперечень, залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду залишити без змін. Зазначає, що, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд не допустив порушень кримінального процесуального законодавства, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а доводи прокурора є безпідставними та не знаходять свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження. Вважає, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати, оскільки згідно з відомостями про групу прокурорів у цьому кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_12 не входить до її складу.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Обвинувачені та їх захисники заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просили її відхилити.

Представник цивільного відповідача просила відхилити апеляційну скаргу прокурора та залишити без змін ухвалу місцевого суду.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) будь-яких додатків до цього акту чи інших суміжних документів (реєстру, цивільного позову, розписок, доданих матеріалів кримінального провадження тощо). Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність вимогам ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову чи інших поданих суду додаткових матеріалів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності цього акту будь-яким іншим законам, підзаконним нормативно-правовим актам, відомчим документам, інструкціям, правилам діловодства тощо, крім самого КПК України. Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту будь-яким іншим нормативно-правовим актам чи відомчим нормам, крім норм самого КПК України, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було зрозуміти, які саме діяння ставляться кожному обвинуваченому у вину. Цілком зрозумілою є інформація щодо кваліфікації діянь обвинувачених; наведений перелік доказів, які сторона обвинувачення вбачає такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Твердження місцевого суду про те, що прокурором обвинувальний акт виготовлений 05 липня 2016 року, а затверджений 01 липня 2016 року, колегія суддів не вбачає достатньою підставою для повернення обвинувального акта, вважаючи це технічною помилкою.

Твердження сторони захисту про те, що прокурор ОСОБА_12 не є належним прокурором у кримінальному провадженні, а тому не мав права подавати апеляційну скаргу, колегія суддів відхиляє. Належність цього прокурора мала бути предметом розгляду суду першої інстанції перед початком судового розгляду. Оскільки суд першої інстанції допустив указаного прокурора до участі у судовому розгляді, суд апеляційної інстанції не може поставити під сумнів його право подати апеляційну скаргу, адже він є прокурором, який брав участь у судовому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Доводи сторони захисту про те, що у формулюванні обвинувачення відсутні дані про необхідні матеріальні наслідки інкримінованих обвинуваченим діянь як необхідної частини об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу. Однак, питання кваліфікації певного діяння мають бути предметом розгляду провадження по суті, й колегія суддів не вбачає можливим визнати належним повернення прокурору обвинувального акту з цих підстав.

Також колегія суддів вбачає такими, що заслуговують на увагу, й доводи сторони захисту щодо процесуальних строків кримінального провадження в аспекті направлення обвинувального акту до суду, втім чинний КПК не передбачає такої підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Колегія суддів вважає, що суд вправі вказати прокурору на недоліки і суперечності, які містяться в обвинувальному акті, однак не будь-які недоліки є достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Вказана сукупність недоліків має бути оцінена судом першої інстанції з точки зору її впливу на допустимість доказів у провадженні та наявність складу інкримінованого злочину у діях обвинувачених в принципі.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :