н/п 1-кп/640/274/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого підсобним робітником на будівницьтві, судимого: 14.10.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 21.07.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
16.11.2016 приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись поруч із торговим павільйоном № НОМЕР_1 , що розташований на господарських рядах ТЦ «Барабашово» в м. Харкові, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, діючи повторно, скориставшись відсутністю реалізатора на торговому місці, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 а саме: газову мікрогорілку торгової марки «Hones Jet 510» у кількості 1 шт. вартістю, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №1903 від 21.11.2016 року, 110 грн. 00 коп., горілку газову ТМ «Jobon ZB-356» у кількості 1 шт. вартістю, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №1903 від 21.11.2016 року, 330 грн. 00 коп. та горілку-запальничку газову ТМ «Honest XT-1669-b» у кількості 2 шт., загальною вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №1903 від 21.11.2016 року, 132 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 572 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, та маючи реальну можливість вільно розпоряджатись викраденим майном намагався його обернути на власну користь, однак через деякий час був зупинений потерпілим, який виявив зникнення свого товару, та ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії викриті, добровільно видав викрадене майно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини як зазначено вище, у вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглядає справу за правилами, встановленими вказаною нормою закону.
Показання обвинуваченого є достовірними, узгодженими з іншими матеріалами справи. Підстав засумніватися в правдивості його свідчень у суду немає.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, та суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Як особистість ОСОБА_4 працездатний, працює підсобним робітником на будівницьтві, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, з липня 2010 року перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер»; судимий: 14.10.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 21.07.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплачено 20.10.2016 року (квитанція №204).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
При цьому суд враховує, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., яке фактично відбуте 20.10.2016 року, що тягне за собою судимість протягом року з дня сплати штрафу (п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України).
Вироком Київського районним судом м. Харкова від 21.07.2016 року встановлено, що покарання за цим вироком виконувати самостійно, тобто самостійно від вироку Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2014 року, яким призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

За вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2014 року іспитовий строк закінчився 14.10.2016 року, однак згідно з відповіддю Московського районного сектору ХМВ з питань пробації від 06.06.2017 року, відповіддю Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2017 року, орган пробації не звертався до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вказаним вироком або скасування іспитового строку.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.
Враховуючи, що при розгляді цієї справи про новий злочин за ч. 2 ст. 185 КК України, судового рішення про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2014 року не приймалось, а новий злочин за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 16.11.2016 року, тобто після закінчення іспитового строку за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2014 року, також беручи до уваги відбуття покарання у виді штрафу за вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України - 20.10.2016 року, то підстав для призначення покарання за сукупністю вироків Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2014 року та Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2016 року відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинувачений повинен нести покарання у виді позбавлення волі та знаходить можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся у зв`язку з поверненням викраденого майна потерпілому.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 1984 року народження визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: газову мікрогорілку торгової марки «Hones Jet 510» у кількості 1 шт., горілку газову ТМ «Jobon ZB-356» у кількості 1 шт. та горілку-запальничку газову ТМ «Honest XT-1669-b» у кількосте 2 шт., видані під розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий