Провадження № 11-кп/792/417/17
Справа № 688/3692/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001642 від 11.05.2016 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хомівка Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

1) 18.09.1998 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст. 140, ч. 3 ст. 81 КК України на строк 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

2) 13.12.1999 року Тернопільським міським судом за ч.3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст.ст. 89, 42, 43 КК України на строк 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 10.06.2002 року Знаменським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України на строк 6 років 1 місяць позбавлення волі;

4) 12.06.2008 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ст. 70 КК України на строк 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 28.04.2016 року з Сокальської виправної колонії Львівської області (№47) по відбуттю строку покарання

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України та призначено йому покарання: за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст. 187 КК України - у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.3 ст. 289 КК України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_11 у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахується з 05 травня 2017 року.

Зараховано ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 травня 2016 року по 05 травня 2017 року включно.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_11 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_11 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 14460 гривень 59 копійок.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Пахарівка Джанкойського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого:

1) 23.09.1991 року Джанкойським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст. 140, ч.2 ст.81, 42 КК України на строк 3 роки позбавлення волі;

2) 14.10.1994 року Керченським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст. 141, ст. 43 КК України на строк 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

3) 04.03.1997 року Керченським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст. 141 КК України на строк 5 років позбавлення волі;

4)17.04.2002 року Керченським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.1 ст. 188, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

5) 11.10.2006 року Керченським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.3 ст. 187, ст. 71 КК України на строк 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 10.08.2015 року з Сокальської виправної колонії Львівської області № 47 на підставі ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 31.07.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 14 днів;

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст.187, ч. 3 ст.289 КК України та призначено йому покарання: за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст. 187 КК України - у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.3 ст. 289 КК України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання ОСОБА_12 у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення невідбутої частини покарання за вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 11.10.2006 року у виді 1 року 5 місяців 14 днів позбавлення волі більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі визначено остаточне покарання ОСОБА_12 у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахується з 05 травня 2017 року.
Зараховано ОСОБА_12 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 травня 2016 року по 05 травня 2017 року включно.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_12 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_12 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 14460 гривень 59 копійок.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року на мобільний телефон марки "LG" моделі "Е435", ІМЕІ НОМЕР_1 , №2: НОМЕР_2 , дві сім-картки оператора мобільного зв`язку "Київстар" НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "SM-S200H/DS(SEK)", ІМЕІ №1: НОМЕР_5 , №2: НОМЕР_6 , дві сім-картки оператора мобільного зв`язку "Київстар" НОМЕР_7 та оператора мобільного зв`язку "Лайфсел" НОМЕР_8 ; обручку жовтого кольору без проби, гроші в сумі 235 грн. та золоту обручку дружини потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_14 ..
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, 10 травня 2016 року ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 домовились про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном, поєднаний із вбивством, на одного з водіїв таксі. З цією метою, 10 травня 2016 року близько 20 години вони, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автовокзалі м.Тернопіль по вул.Живова, 7, запропонували водію автомобіля таксі марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_9 , ОСОБА_13 за 800 грн. відвезти їх в м.Шумськ Тернопільської області, на що останній погодився. Близько 22 години цього ж дня, рухаючись по автодорозі Р-26 Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів в напрямку м.Остріг, ОСОБА_11 на 32 кілометрі між селами Сураж Шумського району Тернопільської області та Зіньки Білогірського району Хмельницької області попросив водія зупинитися. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство потерпілого, з метою заволодіння його майном, ОСОБА_11 дістав з-під куртки ніж, якого він підготував заздалегідь для вчинення злочину, та приставив його до тулубу потерпілого. При цьому, ОСОБА_11 наказав ОСОБА_12 , вийти з автомобіля, підійти до водійського сидіння та тримати ОСОБА_15 , якому наказав вийти з автомобіля. ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_13 та не даючи можливості йому втекти, взяв руками за верхній одяг. Надалі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повели потерпілого в поле за лісопосадкою, яке знаходилося поруч, та наказали йому віддати гроші та цінні речі. Потерпілий ОСОБА_13 віддав обвинуваченим мобільний телефон марки «Samsung» моделі Е435 вартістю 2501 гривні 35 копійок, гроші в сумі 1500 гривень та золоту обручку вартістю 2333 гривні 79 копійок. Заволодівши його речами, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зв`язали руки ОСОБА_13 шнурком від його кросівок та наказали лягти на землю. Коли потерпілий ліг на землю обличчям донизу, з метою вбивства останнього, ОСОБА_12 наніс йому три удари ножем в спину, після чого передав ніж ОСОБА_11 , який також наніс два удари ножем в спину потерпілого та з метою доведення своїх злочинних дій, спрямованих на вбивство ОСОБА_13 , до кінця, перерізав горло останньому. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: рани передньої поверхні шиї з ушкодженням гортані, стравоходу, щитовидної залози, м`язів та судин; проникаючого поранення правої половини грудної клітки з раною на правій підлопатковій ділянці та ушкодження правої легені, що супроводжувалися гострою крововтратою; легкі тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих ран на передній поверхні шиї справа, двох ран на задній поверхні шиї, рани в правій надлопатковій ділянці, чотирьох поверхневих ран на поверхні правої лопатки, синця на внутрішній поверхні правого плеча, двох синців на передніх поверхнях обох зап`ястків. Від гострої крововтрати внаслідок поранення шиї та грудної клітки потерпілий ОСОБА_13 помер на місці події.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повернулись до автомобіля потерпілого марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_9 . ОСОБА_12 сів за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_11 - збоку та, заволодівши таким чином вказаним автомобілем вартістю 101122 гривні, поїхали в напрямку м. Остріг Рівненської області. Проте, через 700 метрів вони зупинились у зв`язку з відсутністю достатніх навичок у керуванні ним, залишили автомобіль та попрямували в напрямку м.Шумськ Тернопільської області. Вказаними діями завдали значної матеріальної шкоди потерпілому.
В поданій апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 просить вирок скасувати у зв`язку з тим що він незаконний, необґрунтований та невмотивований, ухвалений в порушення норм процесуального права і закрити кримінальне провадження, або врахувавши всі пом`якшуючі обставини призначити більш м`яке покарання ніж довічне позбавлення волі. Дослідити всі обставини кримінального провадження оскільки вони дослідженні судом не в повному обсязі та з порушенням вимог КПК України, витребувати з Апеляційного суду Хмельницької області ухвалу слідчого судді від 23.05.2016 року про надання дозволу на проведення відносно ОСОБА_12 негласних слідчих дій. Зазначає, що слідчий надавав обвинувальний акт під розписку ОСОБА_12 без доручення прокурора, що на його думку, є грубим порушенням вимог закону. Вказує, що судом не було розмежовані дії кожного з учасників злочину, залишається нез`ясованим хто із обвинувачених наносив тілесні ушкодження потерпілому та вчинив його вбивство. Звертає увагу, що суд не взявши до уваги відеозаписи слідчих дій, як докази, на підтвердження вини обвинувачених, оскільки вони не були відкриті стороні захисту, проте взяв до уваги протоколи таких слідчих дій, а саме протокол пред`явлення речей для впізнання від 13.05.2016 р., протокол слідчого експерименту від 27.05.2016 р. за участю ОСОБА_12 , протокол слідчого експерименту від 27.05.2016 р. за участю ОСОБА_11 , порушив вимоги кримінального процесуального закону щодо оцінки доказів, що істотно вплинуло на прийняте ним рішення. Вказує, що оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня копія ухвали апеляційного суду, тому результати проведеної негласної слідчої дії вважаються недопустимим доказом на підтвердження вини обвинуваченого. Наголошує, що потреби у проведенні негласної слідчої дії у сторони обвинувачення не було, оскільки ОСОБА_12 на той момент вже мав статус підозрюваного. Вказує, що ОСОБА_12 21 травня 2016 року біля 12 години був затриманий, проте жодного процесуального документу не складено, о 3 годині 22 травня 2016 року слідчий ОСОБА_17 склав протокол про його затримання за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, хоча на цей момент ОСОБА_12 вже був підозрюваний і повинен був мати захисника.
Як вбачається з апеляційної скарги засудженого ОСОБА_11 він підтримує доводи апеляційної скарги захисника та просить прийняти справедливе рішення. Вказує, що судом при ухвалені вироку було порушено норми матеріального та процесуального права та його право на захист і принципи: законність, повага до людської гідності, рівність перед судом, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини, безпосередність, змагальність сторін, верховенство права. Розгляд справи був односторонній, враховувалися тільки доводи обвинувачення, які є недопустимими оскільки отримані неправомірним шляхом. Вказує, що органами досудового слідства було проведено обшук його житла в нічний час, у відділенні поліції без понятих та свідків здійснено його огляд. Зазначає, що в процесі вилучення золотої каблучки вона була не належним чином упаковано як доказ. Звертає увагу, що під час проведення впізнання речей усі каблучки були ідентичні та лише золота обручка потерпілого була без проби. Під час проведення впізнання, його захисника не було, а свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не змогли достовірно сказати, що впізнали його. Зазначає, що в матеріалах провадження є відеозаписи з яких вбачається, що він вимагав надати захисника, оскільки слідчі дії проводилися у його відсутності, також видно на його обличчі синці під очима та травмована рука. Вказує, що слідчі дії за місцем вчинення злочину були проведенні під тиском фізичним та психологічним, а захисник ОСОБА_20 погоджувався з усім і підтримував позицію слідчого. Також зазначає, що йому не було надано достатньо часу на ознайомлення з матеріалами досудового слідства. Судом першої інстанції не було звернуто увагу на протиріччя в показах свідків та потерпілого під час допиту їх в судовому засіданні і які вони давали на досудовому слідстві.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок стосовно останнього скасувати, оскільки він незаконний, необгрунтований та невмотивований такий, що ухвалений в порушення норм процесуального права, а кримінальне провадження закрити, в разі, якщо суд прийде до переконання, що добуті досудовим розслідуванням та дослідженні в кримінальному провадженні докази є належними, допустимими і свідчать про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, призначити більш м`яке покарання ніж довічне позбавлення волі. На порушення вимог закону органами досудового розслідування та судом допущена однобічність та неповнота досліджень обставин справи. Обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, належним чином не з`ясовані. Зазначає, що суд не взявши до уваги відеозаписи слідчих дій, як докази, на підтвердження вини обвинувачених, оскільки вони не були відкриті стороні захисту, проте взяв до уваги протоколи таких слідчих дій, чим на її думку, порушив вимоги кримінального процесуального закону щодо оцінки доказів, що істотно вплинуло на прийняте ним рішення. Зазначає, що 12 травня 2016 року ОСОБА_11 працівники поліції затримали та проводили огляд його майна і відповідно до даних протоколу, ця слідча дія була проведена із застосуванням фотоапарату Canon, однак фото таблиця відсутня. 13 травня 2016 року знову проводився огляд майна обвинуваченого, проте на відмінно від першого разу під час якого у останнього було виявлено та вилучено телефони LG та Samsung і сім картки, та виявлено гроші, навушники цигарки і каблучка жовтого кольору, яка була вилучена проте належним чином не упаковано як доказ. Також звертає увагу, що на впізнанні обручки братом потерпілого, було пред`явлено декілька каблучок та лише одна без проби, яка і була впізнана. Між протоколом впізнання та відеозапису даної слідчої дії є суттєві відмінності. Вказує, що в матеріалах провадження відсутні докази та експертне дослідження, які б підтверджували ідентичність каблучок вилученої у ОСОБА_11 та наданого братом потерпілого. Також, під час досудового розслідування було грубо порушено право на захист ОСОБА_11 , який просив надати йому захисника, проте перші слідчі дії та його впізнання були проведенні без участі захисника. Крім того, на відеозаписі видно сліди побиття обвинуваченого, а саме синці на обличчі і за його поясненнями розбита голова та травмована рука. На її думку, ганчірки на якій виявлена кров ОСОБА_11 і яка вилучена під час огляду місця події є різними. Оскільки вилучений фрагмент ганчірки не містить плям бурого кольору також різні розміри ганчірок. Крім того, будь яких слідів крові на одязі ОСОБА_11 виявлено не було. Також зазначає, що транспортний засіб ОСОБА_15 з моменту повідомлення про його виявлення та до моменту огляду та складання відповідного протоколу знаходився без нагляду та контролю. Наголошує, що обвинуваченому ОСОБА_11 не надали можливості належним чином ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.
Підтримуючи доводи апеляційної скарги захисника, обвинувачений ОСОБА_12 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить вирок, який на його думку ухвалений з грубим порушенням процесуальним норм, скасувати, оскільки справа сфабрикована, вирок є незаконним і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, або ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження або визнати його винуватим за ч.3 ст. 289 КК України, та викликати і допитати слідчого ОСОБА_17 .. Зазначає, що на досудовому слідстві до нього органами досудового розслідування було застосовано фізичний та психологічний тиск з метою щоб він визнав вину у вбивстві. В суді першої інстанції кримінальне провадження було розглянуто односторонньо, клопотання та заяви які надійшли від нього були проігноровані судом. Судом не встановлено по справі хто саме накрив тіло потерпілого. Вказує, що його заставляли давати покази, проте що він у ОСОБА_11 бачив каблучку жовтого кольору, але суд не взяв до уваги, що останній її купив в 2014 році коли вони разом відбували покарання. Також, судом не звернуто увагу що свідки плуталися в своїх поясненнях. Зазначає, що він відмовився давати пояснення в суді, оскільки не мав до суду довіри. Вказує що, суд визнав речовим доказом ганчірку якою ОСОБА_11 перев`язував руку, яку ушкодив у відділенні поліції. Зазначає, що дійсно їхав на даному таксі, але лише 700 метрів. В суді першої інстанції не було досліджено той факт що в автомобілі, на гаманці потерпілого та на знарядді вбивства, тобто ножі не було знайдено жодних відбитків.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок без змін, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Винність обвинувачених у вчиненні зазначених злочинних дій підтверджується наявними доказами по справі, які відповідають фактичним обставинам справи і належно оцінені судом.

Обвинувачений ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відмовившись в суді першої інстанції від надання показань, щодо пред`явленого їм обвинувачення, в суді апеляційної інстанції визнали, що 10.05.2016 року близько 20 год. в стані алкогольного сп`яніння в м. Тернопіль на автовокзалі запропонували водію автомобіля таксі ОСОБА_13 за 800 грн. відвезти їх в м. Шумськ Тернопільської області, на що останній погодився. Через деякий час від`їхавши з автовокзалу, ОСОБА_11 вийшов з таксі передумавши їхати, а ОСОБА_12 залишився в автомобілі, оскільки заснув. Наступного дня придбав телефон у невідомої особи, який як було встановлено належав потерпілому ОСОБА_13 ..

Зі слів обвинуваченого ОСОБА_12 в суді апеляційної інстанції, він прокинувся в автомобілі таксі у якому нікого не було і вирішив незаконно заволодіти ним, але проїхавши біля 700 метрів не справився з керуванням і залишив автомобіль. Участі у злочинах, які йому інкримінують не приймав.

Колегія суддів, критично відноситься до показань обвинувачених про їх не причетність до вчинення злочинних дій, оскільки вони спростовуються наступними доказами в кримінальному провадженні.

Як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_8 у суді першої та апеляційної інстанції, 10.05.2016 року близько 19 год. він приїхав на автовокзал м.Тернопіль, де до нього підійшов привітатися син ОСОБА_21 , який підробляв таксистом на власному автомобілі марки ВАЗ-21154, номерний знак НОМЕР_9 , темно-зеленого кольору. В цей час він бачив, як до іншого таксиста підійшли двоє чоловіків, один з яких ОСОБА_12 , іншого обличчя він не бачив. Останній попросив відвести їх в м.Шумськ. Водій таксі запропонував відвезти їх його сину ОСОБА_13 .. Після цього, ОСОБА_12 сів у машину сина на заднє сидіння, а інший пасажир, - на переднє пасажирське сидіння та вони поїхали. В 21 год. 50 хв. він зателефонував сину і той повідомив, що у нього все нормально, вони під`їжджають. О 23 год. 15 хв. він знову зателефонував на мобільний телефон сина, проте йому відповів незнайомий чоловік та повідомив, що ОСОБА_22 розраховується на заправці за бензин. Він насторожився, оскільки автомобіль сина працює на газу, знову став йому телефонувати, але дзвінок обірвався, а згодом зв`язок із ним був відсутній. Зі старшим сином, ОСОБА_23 поїхали в м.Шумськ на пошуки ОСОБА_24 . Тіло сина знайшов ОСОБА_23 , він лежав на спині з перерізаним горлом та ножовими пораненнями за 700-800 м від автомобіля, який був у справному стані, в салоні все було розкидано, а на панелі був слід від взуття. У судовому засіданні впізнав ОСОБА_11 за тілобудовою, ходою, голосом та манерою розмовляти, він повторював слова «Вибачте, пожалуйста». Саме він сідав в автомобіль до його сина ОСОБА_22 у день його вбивства та розмовляв з ним по мобільному телефону сина після його зникнення.
Згідно показів свідка ОСОБА_25 вбачається, що до нього зателефонувала дружина його брата ОСОБА_26 та повідомила, що він зник. 11.05.2016 року він разом із ОСОБА_18 поїхав на його пошуки. Близько 15 год. 55 хв. на полі знайшов тіло брата. Він лежав на спині, руки були зв`язані за спиною, куртка приспущена, футболка піднята до грудей, на взутті відсутні шнурки, поруч лежала пляшка ємністю 250 мл та шнурок. Під час пред`явлення для впізнання впізнав обручку брата, яку, будучи ювеліром, особисто виготовив для нього та його дружини.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_27 , він працює таксистом у м.Тернополі та за день до смерті ОСОБА_13 підвозив двох чоловіків на спортивну базу по вул. Подільській в м.Тернополі, як пізніше з`ясувалося, це були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 10.05.2016 року він бачив їх на автовокзалі в м.Тернополі, коли вони сідали в автомобіль до ОСОБА_13 .. ОСОБА_11 був одягнутий у сіру куртку, сів спереду біля водія, а ОСОБА_12 сів на заднє праве сидіння.
Як вбачається з показів свідка ОСОБА_18 , 10.05.2016 року близько 18 год. на автовокзалі в м.Тернополі він зустрівся з ОСОБА_13 .. Після цього ОСОБА_13 розповідав, що йому потрібні гроші. Через 40 хв. до нього підійшли двоє чоловіків, один з них, що був у спортивному костюмі сірого кольору з капюшоном, а інший - в байковій сорочці, шерстяних штанах, дублянці, з пакетом в руках. Той, що був в спортивному костюмі, попросив відвезти їх у м.Шумськ за 800 грн. Він запропонував їх відвезти ОСОБА_13 , на що останній погодився і вони поїхали з вокзалу. Вночі йому на мобільний телефон декілька разів телефонував батько ОСОБА_13 , який розшукував сина через те, що він не повернувся додому та з ним не було зв`язку. Вранку разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_28 поїхали в м.Шумськ на пошуки ОСОБА_13 .. Автомобіль знайшли на межі Хмельницької та Тернопільської областей в посадці. За 600 м від машини за посадкою на полі лежало тіло ОСОБА_13 з перерізаним горлом та загнутими назад руками, у його кросівках не було шнурків, біля нього лежала надпита пляшка горілки об`ємом 250 мл. В судовому засіданні впізнав обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як осіб, які поїхали з ОСОБА_24 у день його вбивства.
Об`єктивно вина обвинувачених підтверджується протоколом огляду місця події від 11.05.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого на 32 км автодороги Р-26 Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів на відстані 152 м від стели «Тернопільська область» та 25 м від правого краю дороги в напрямку с.Зіньки Білогірського району на полі виявлено труп чоловічої статі в положенні лежачи на спині ногами в напрямку автодороги з відведеними назад та зв`язаними за спиною в районі зап`ясть руками шнурівкою від взуття коричневого кольору зі слідами насильницької смерті; на відстані 42 см зліва від трупа - шнурівка коричневого кольору, куртка сірого кольору з плямами бурого кольору та пошкодженнями; на відстані 700 м від стели «Тернопільська область» в напрямку с.Зіньки Білогірського району справа на узбіччі - автомобіль ВАЗ 21015 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_9 , з відкритим наполовину переднім водійським вікном, у якому серед розкиданих речей на задньому правому килимкові знаходилась ганчірка білого кольору; на відстані 9 м на узбіччі в напрямку стели - прим`яту траву, поламане гілля та протектори слідів шин (Т.1 а.к.п. 35-56).
Згідно протоколу огляду місця події від 14.05.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого на відстані 3,2 м від входу на територію домогосподарства ОСОБА_29 по АДРЕСА_3 , з лівої сторони біля дерев`яного паркану на землі виявлено гаманець чорного кольору у відкритому положенні, у якому знаходиться пластикове посвідчення водія на прізвище ОСОБА_13 (Т.1 а.к.п. 61-63).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.05.2016 року, відстані 8 метрів від узбіччя автодороги Р-26 сполученням Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів на відстані 300 м від стели «Тернопільська область» в напрямку с.Зіньки Білогірського району Хмельницької області у лісопосадці виявлено білий поліетиленовий мішок, під яким знаходився ніж з чорною рукояткою з золотистими вимпелом та перегородкою з зігнутим на краю лезом (Т.2 а.к.п. 157-158 ).
Та обставина, що ОСОБА_11 заволодів мобільним телефоном потерпілого підтверджується протоколом огляду та вилучення від 12.05.2016 року, з якого слідує, що ОСОБА_11 в присутності понятих добровільно видав мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "SM-J200H/DS (SEK)", ІМЕІ №1: НОМЕР_5 , №2: НОМЕР_6 чорного кольору із сенсорним екраном та двома сім-картками: оператора мобільного зв`язку "Київстар" НОМЕР_7 та оператора мобільного зв`язку "Лайфсел" НОМЕР_8 , який належав ОСОБА_13 (Т.1 а.к.п. 78).
Як вбачається з даних протоколу огляду та вилучення від 13.05.2016 року, згідно якого в присутності понятих в кабінеті № 17 Білогірського відділення поліції Теофіпольського ВП ГУНП в Хмельницькій області у ОСОБА_11 в правій кишені спортивної кофти темно-сірого кольору з смугами білого кольору на рукавах та вставками білого кольору на грудях виявлено та вилучено гроші в сумі 235 грн. та обручку жовтого кольору без маркування (проби) (Т. а.к.п.79).
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2016 року, згідно яких свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_18 та потерпілий ОСОБА_8 упізнали ОСОБА_12 , як особу, яка 10.05.2016 року близько 20 год. перебуваючи на автовокзалі станції "Тернопіль", сідала в автомобіль марки "ВАЗ 21115", кольору зелений металік із д.н.з. НОМЕР_9 (Т.1 а.к.п. 67-75).
Винність обвинувачених підтверджується також:
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.05.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 впізнав обручку виготовлену ним для брата ОСОБА_13 , що була викрадена у нього під час вбивства (Т.2 а.к.п 82-84 );
- протоколом слідчого експерименту від 27.05.2016 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_12 показав спосіб заволодіння транспортним засобом ОСОБА_13 (Т.2 а.к.п. 144-150);
- протоколом слідчого експерименту від 27.05.2016 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_11 показав місце та спосіб вчинення злочинів, місце, де він із ОСОБА_12 залишили автомобіль та місце, де він заховав ніж (Т.2 а.к.п. 151-156);
- протоколом №1235-т/121/14-2016 від 30.05.2016 року про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій, проведених на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області №832т від 23.05.2016 року, згідно якого ОСОБА_12 розповів про те, що його знайомий ОСОБА_11 , з яким він відбував покарання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, мисливським ножем у посадці вбив таксиста, перерізав йому горло, забрав у нього гроші в сумі 1500 грн., золоту обручку та телефон, а після цього витер відбитки пальців з машини (Т.2 а.к.п. 177-178);
- протоколом №1234-т/121/14-2016 від 30.05.2016 року про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій, проведених на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області №834т від 23.05.2016 року, згідно якого ОСОБА_11 визнав свою причетність до вчинення вбивства за допомогою ножа, схожого на стилет або кортик, а також те, що цей ніж він засунув в землю у посадці (Т.2 а.к.п. 180-181) ;
- довідкою Апеляційного суду Хмельницької області № 08-07/26 від 28.03.2017 року про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_12 ухвалою слідчого судді № 832т від 23.05.2016 року та відносно ОСОБА_11 ухвалою слідчого судді № 834 від 23.05.2016 року. (Т.2 а.к.п. 79).
Відповідно до даних розсекречених ухвал Апеляційного суду Хмельницької області щодо надання дозволу на здійснення заходів, в зв`язку з проведенням негласних слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження від 12.05.2016 року, витребуваних апеляційною інстанцією за клопотанням обвинувачених та їх захисників, слідчим суддею надавався дозвіл на аудіо - , відео контроль особи ОСОБА_12 та місця- приміщення ІТТ з 23 травня 2016 року по 23 червня 2016 року.

Аналогічний дозвіл слідчим суддею Апеляційного суду Хмельницької області надавався і стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 (Ухвали слідчого судді №832т від 23.05.2016 року та №834т від 23.05.2016 року)
Як вбачається з даних висновку комплексної судової імунологічної та судової молекулярно-генетичної експертизи №328/329 від 23.08.2016 року, згідно якого на ганчірці (тряпці), яка була вилучена під час огляду місця події 11.05.2016 року, слідів крові не виявлено, виявлені клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин, виявлених на ганчірці (тряпці) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові потерпілого ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_12 .. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_12 та ОСОБА_30 виключається (Т.1 а.к.п. 132-168).
Як вбачається, метрично конструктивні особливості складових частин двобічно-гострого клинка, наданого для проведення судової медико-криміналістичної експертизи кустарно-виготовленого ножа, виявленого і вилученого 27.05.2016 року під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 у лісосмузі біля автодороги Р-26 сполученням Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів на відрізку 21 км + 350 м, в певній мірі співпадають із відповідними метрично-конструктивними параметрами клинка вищеописаного травмуючого предмету чи знаряддя, які відобразились у нанесених ним двох наскрізних колото-різаних ранах шкіри, вилучених із правої половини задньої поверхні шиї та правої надлопаткової ділянки тулуба трупа потерпілого ОСОБА_13 (Т.1 а.к.п. 206-215).
Вина обвинувачених у вчиненні злочинних дій стосовно потерпілого підтверджується і речовими доказами: обручкою жовтого кольору, схожою на золоту, що була виявлена у обвинуваченого ОСОБА_11 , яка за зовнішніми ознаками схожа на золоту обручку, що належить дружині потерпілого ОСОБА_13 ; чорним портмоне із посвідченням водія, паспортом громадянина України та ідентифікаційним номером, виданих на ім`я ОСОБА_13 , технічним паспортом на автомобіль ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_9 , технічним талоном, виявлених та вилучених під час огляду місця події 14.05.2016 року; мобільним телефоном "SAMSUNG" чорного кольору, що належав потерпілому ОСОБА_13 та був вилучений у ОСОБА_11 ; ганчіркою, шнурівкою та частиною шнурка, вилученими під час огляду місця події 11.05.2016 року.
Суд першої інстанції оцінивши наявні докази в їх сукупності обгрунтувано прийшов до висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочинних дій передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України.
Призначене обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам передбаченим ст.. 65 КК України.
Судом враховано, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 раніше судимі за тяжкі та особливо тяжкі злочини, проте висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинили особливо тяжкі корисливі злочини, поєднані з умисним позбавленням життя людини. Зазначене свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ..
За таких обставин суд обґрунтовано призначив їм покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Підстав для пом`якшення покарання, про що ставиться питання в апеляційних скаргах захисників, колегія суддів, не вбачає.
Посилання в апеляційних скаргах захисників про те, що обвинувальний акт не міг бути предметом судового розгляду, оскільки прокурор особисто не вручав копії обвинувального акту обвинуваченим, перевірені судом і не беруться до уваги.
Як вбачається з розписок про отримання копії обвинувального акта від 20 жовтня 2016 року на Т.1 а.к.п.19 ОСОБА_12 відповідно до вимог ст.. 293 КПК України дав розписку прокурору в тому, що отримав копію обвинувального акту у кримінальному провадженні.
Аналогічну розписку про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування Т.1 а.к.п.22 дав і ОСОБА_11 20 жовтня 2016 року.
Відповідно до доручення про надання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 20 жовтня 2016 року прокурор ОСОБА_31 доручив слідчому СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_17 виконати вимоги ст.. 293 КПК України, щодо надання під розписку копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і їх захисникам.
Будь яких порушень вимог КПК України та порушень прав підозрюваних це не потягло, оскільки отримавши обвинувальні акти з пред`явленими їм обвинуваченнями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 захищалися від них в суді.
Твердження, що підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не набули статусу обвинувачених не відповідає положенням ч.2 ст. 42 КПК України відповідно до яких обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Саме з цього моменту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 набули статусу обвинувачених з відповідними правами та обов`язками передбаченими ст.. 42 КПК України.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч.1 ст.337 КПК України).
Власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (ч.2 ст. 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч.1 ст. 348 КПК України).
Зазначене спростовує доводи апеляційних скарг про те, що суд розглянув справу не обвинувачених, а підозрюваних, що є порушенням п.3 ч.2 ст. 412 КПК України.
Посилання в апеляційних скаргах захисників про те, що в обвинувачені не розмежовані дії кожного з учасників злочинів не відповідає обвинувальному акту, з якого вбачається, що в останньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, відповідно до вимог ст.. 291 КПК України, і які є необхідними для конкретизації дій обвинувачених, які діяли як співвиконавці з єдиним умислом та метою, узгоджено і без виокремлення ролі кожного, з усвідомлюванням про можливість досягнення злочинного результату шляхом спільних дій направлених на заподіяння смерті потерпілого та заволодіння його майном.
Твердження про те що протокол пред`явлення для впізнання від 13.05.2016 року; протокол слідчих експериментів від 27.05.2016 року за участю обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є недопустимими доказами у кримінальному провадженні перевірені колегією суддів і не взяті до уваги.
Зазначені протоколи несуть інформацію та дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких прокурор, суд встановлює наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження що підлягає доказуванню.
Суд обґрунтовано взяв наявні фактичні дані до уваги при підтвердженні вини обвинувачених, оскільки вони отримані у передбаченому КПК України порядку.
При цьому, відеозаписи цих слідчих дій суд не взяв до уваги з тих підстав що вони не були відкритті стороні захисту відповідно до вимог ст.. 290 КПК України.
Проте фактичні дані протоколів пред`явлення речей для впізнання та протоколи слідчих експериментів за участю обвинувачених від 27.05.2016 року є належними і допустимими доказами по справі і обґрунтовано взяті до уваги судом.
Посилання в апеляційних скаргах про порушення права обвинувачених на захист, колегією суддів, перевірені і не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Всі докази на яких ґрунтується висновки суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочинів і на які є посилання у вироку, отриманні у відповідності до вимог КПК України.
Твердження обвинувачених що їх примушували давати показання про вчинення злочинів на досудовому розслідуванні не взяті до уваги судом, оскільки вказані обставини і не знайшли свого об`єктивного підтвердження після відповідної перевірки.
З відповіді на звернення щодо притягнення до відповідальності окремих працівників поліції та прокуратури за підписом заступника прокурора області, наданої суду апеляційної інстанції, вбачається, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_11 немає.
Посилання в апеляційних скаргах про те, що обвинувачені мали недостатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження спростовується даними протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування на а.к.п.229 Т.2 підозрюваному ОСОБА_11 та на а.к.п. 232 Т.2 підозрюваному ОСОБА_12 ..
З зазначених протоколів вбачається, що підозрювані з участю захисників ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, частково визнають свою вину в пред`явленому обвинувачені і заяв, клопотань та зауважень не мають. Як видно з кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачені не зауважували про недостатність часу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Інші доводи апеляційних скарг також не спростовують висновку суду про доведеність вини обвинувачених у вчинених злочинах.
Підстав істотного порушення вимог КПК України, які б тягли за собою скасування чи зміну вироку суду, колегія суддів, не знаходить.
Колегія суддів оцінивши наведені обставини кримінального провадження не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційній скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2