Справа № 216/594/16-к
Провадження № 1-кп/216/214/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003532 від 25 грудня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 квітня 2007 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 09 липня 2009 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. 16 вересня 2009 року апеляційний суд змінив покарання за ч. 3 ст. 185, 69 КК України на 2 роки позбавлення волі. 10 вересня 2010 року умовно-достроково звільнений з Бердянської ВК № 77, не відбутий строк 7 місяців 27 днів;

- 01 листопада 2011 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 09 липня 2009 року, до відбуття покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 21 грудня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинено покарання за вироком від 01 листопада 2011 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 18 червня 2014 року звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 12 січня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 23 червня 2016 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, у тому числі 12 січня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, та 23 червня 2016 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

23 грудня 2015 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_4 повторно, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обертання його на власну користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, перелізши через паркан, потрапив на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , крізь не обладнаний дверима вхідний отвір проник до вищевказаного будинку, де таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: двожильні мідні кабелі в обмотці білого кольору, загальною довжиною 50 метрів, вартістю 450 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав ОСОБА_5 майнового збитку на суму 450 грн.

Також, 24 грудня 2015 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, знаючи, що в буд. АДРЕСА_2 зберігається кабельна продукція, знову прибув до території вищевказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю свідків та очевидців, переліз через паркан, таким чином потрапивши на його територію. Після цього ОСОБА_4 через не обладнаний дверима вхідний отвір знову проник до будинку, привласнивши алюмінієвий двожильний кабель довжиною 10 метрів в обмотці чорного кольору вартістю 40 грн., що належить ОСОБА_5 , взявши його в руки, намагався викрасти, однак був затриманий власником домоволодіння ОСОБА_5 , а тому розпорядитись викраденим не зміг з причин, що не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_4 намагався спричинити збитки ОСОБА_5 на загальну суму 490 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло, вчинене повторно.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінують, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Обвинувачений заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Прокурор дане клопотання підтримав.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його письмове клопотання. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступень тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, не одружений, не працюючий, характеризується посередньо, не відшкодував завдану майнову шкоду, а також враховуючи думку обвинуваченого, який вважає покарання, яке просить призначити прокурор, справедливим, суд приходить до висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції останнього від суспільства не можливо, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі ст. 75 КК України слід звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком та вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року, більш суворим, призначеним вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме: алюмінієвий кабель довжиною 10 метрів вартістю 40 грн., повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1