АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Так, в обвинувальному акті відсутні повні анкетні відомості обвинуваченого, а саме його фактичне місце проживання, оскільки останній за вказаною в обвинувальному акті адресою реєстрації та місцем проживання судові повістки не отримує, примусовий привід відносно нього не виконаний, місце його проживання органом досудового слідства не встановлено. Згідно рапорту слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 за адресою реєстрації : АДРЕСА_1 та адресою проживання : АДРЕСА_2 ОСОБА_6 щонайменше останній рік не проживає та теперішнє місцезнаходження останнього не відомо, що позбавило суд можливості повідомити обвинуваченого ОСОБА_6 про час та місце розгляду кримінального провадження, викликати обвинуваченого в судове засідання та розглянути справу у розумні строки.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд матеріалів обвинувального акту у даному провадженні у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Зокрема прокурор вказує, що обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України, оскільки містить повні анкетні відомості обвинуваченого, які також були встановлені судом під час обрання запобіжного заходу. Крім того прокурор зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення у підготовчому судовому засіданні без участі підозрюваного, судом порушено вимоги ст. 323 КПК України. Також прокурор вказує на порушення судом першої інстанції процесуального закону, яке полягає у невиконанні положень ст. 335 КПК України, а саме те, що суд не зупинив судове провадження та не оголосив розшук обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Зокрема, п.2 ч.2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити анкетні дані кожного обвинуваченого, зокрема його місце проживання.

Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувальний акт не містить фактичної адреси проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Так, на виконання вимог ст. 323 КПК України, судом першої інстанції неодноразово направлялися повістки про виклик до суду підозрюваного ОСОБА_6 шляхом направлення поштової кореспонденції за вказаними у обвинувальному акті адресами відповідно до положень ст.ст. 133-137 КПК України.
Однак, ОСОБА_6 повістки про виклик до суду не отримував, у судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв.
Крім того, з метою забезпечення явки ОСОБА_6 у судове засідання ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року, від 31.10.2016 року були застосовані примусові приводи останнього. Контроль виконання даних ухвал було покладено на прокурорів Київської місцевої прокуратури №6, тобто на сторону обвинувачення.
З матеріалів, які надійшли на виконання даних ухвал суду вбачається, що здійснити привід ОСОБА_6 у судове засідання не виявляється можливим, оскільки останній за вказаними адресами не проживає, а встановити його фактичне місцезнаходження (перебування) також не виявилось можливим (а.с. 92).
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України, оскільки в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК Україниу ньому невірно зазначено анкетні дані підозрюваного, а саме фактичне місце його проживання (перебування).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3