справа № 691/1237/15-к
провадження № 1-кп/691/21/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

з участю:

прокурора: ОСОБА_5

законних представників обвинуваченого ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

представника служби у справах дітей

Городищенської РДА ОСОБА_10

представника Городищенського ВП

Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

- за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 13.05.2015 року за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі та звільненим від відбування призначеного покарання з однорічним іспитовим строком, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочини.

Так він, 25.08.2015 року, близько 18.30 години, в м. Городище Черкаської області, перебуваючи на березі ставу «Плотіна», що розташований поблизу вул. Героїв Хасана, умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxi Star GT-85282», вартістю 1500 гривень, з карткою пам`яті ємкістю 8 Гб, вартістю 60 гривень, що належить ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальні збитки на загальну суму 1560 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім того, ОСОБА_9 , 25.08.2015 року, близько 19.40 години, по вул. Індустріальній в м. Городище Черкаської області, поблизу території колишньої літньої танцювальної площадки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, шляхом нанесення чотирьох ударів чотирма скляними пляшками, з-під горілки та пива, по голові ОСОБА_13 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді подряпин обличчя, забійних ран голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 28.08.2015 року, відносяться: тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови до легких тілесних ушкоджень, які як правило, спричиняють короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді подряпин голови не спричиняють короткочасного розладу здоров`я та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_9 , 25.08.2015 року, близько 19.30 години, по вул. Індустріальній в м. Городище Черкаської області, поблизу території колишньої літньої танцювальної площадки, підійшов до ОСОБА_13 та, із застосуванням нецензурної лайки, вказав про надання йому мобільного телефону для здійснення телефонного дзвінка. На вимогу надати телефон, ОСОБА_13 дістав з кишені мобільний телефон марки «G Smart Rio R1», вартістю 600 гривень, та намагався набрати номер абонента, який вказував ОСОБА_9 . Проте, ОСОБА_9 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, повторно, з корисливою метою, шляхом ривка, вихопив його з рук ОСОБА_13 , тим самим заволодів майном останнього та мав можливість розпорядитися вилученим майном. Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.

Він же, 04.12.2015 року, близько 18.50 годин, перебуваючи на вулиці Чапаєва в м. Городище Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nomi I 503 jump», вартістю 1970 гривень, у якому була вставлена картка пам`яті місткістю 16 Гб, вартістю 90 гривень, сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 гривень, на мобільному рахунку якої були грошові кошти у сумі, близько 20 гривень, та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 20 гривень, на мобільному рахунку якої були грошові кошти у сумі близько 20 гривень, що належить ОСОБА_14 , чим заподіяв матеріальні збитки на загальну суму 2140 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_9 , винним себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, в яких йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України, його вина у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень (злочинів), підтверджується наступними доказами:

1. по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабежу) у ОСОБА_12 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 про те, що 25.08.2015 року, близько 18.30 години, в м. Городище Черкаської області, йдучи додому, на березі ставу «Плотіна», що розташований поблизу вул. Героїв Хасана, він зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_9 з невідомим йому чоловіком. При зустрічі, ОСОБА_9 попросив його сходити до магазину, де працюють його дід та баба, на що він погодився. Після повернення з магазину, він повідомив ОСОБА_9 , що магазин зачинений. Потім ОСОБА_9 попросив у нього телефон, оскільки йому потрібно зателефонувати. Він дав свій телефон і ОСОБА_9 зайшов з нього у мережу Інтернет. Він повідомив ОСОБА_9 , що йому необхідно вже йти і щоб той віддав телефон, на що останній відповів, що не віддасть телефон, оскільки він вже належить йому. На його наполягання віддати телефон, ОСОБА_9 наніс йому удар рукою в бік та долонею руки по обличчю, віддав витягнуті з телефону сім-карти та пообіцяв повернути телефон через три дні, після чого вони розійшлися. Чоловік, що був із ОСОБА_9 не втручався у його стосунки із останнім. Телефон він отримав від баби ОСОБА_9 вже після тієї зустрічі, що не відбулася у нього з ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що телефон, належний ОСОБА_12 їй на робоче місце, в магазин, приніс незнайомий хлопець і сказав, що онук ОСОБА_16 просив, щоб вона передала телефон ОСОБА_12 . Вона зателефонувала матері останнього та наступного дня вони прийшли та забрали телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що влітку 2015 року в районі залізничного вокзалу м. Городище, він зустрів ОСОБА_9 , який дав йому телефон та попросив віднести його до магазину, де працює його бабуся, що він і зробив;

- протоколом огляду предмету від 10.09.2015 року з фототаблицею, згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки «Samsung Galaxi Star GT-85282»;

- висновком про вартість майна від 14.09.2015 року;

2. по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабежу) у ОСОБА_13 та нанесення останньому умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я:

- показами потерпілого ОСОБА_13 про те, що 25.08.2015 року, близько 19.30 години, по вул. Індустріальній в м. Городище Черкаської області, поблизу території колишньої літньої танцювальної площадки, він зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_9 , який був з невідомим йому чоловіком. При зустрічі, ОСОБА_9 попросив у нього телефон, щоб здійснити дзвінок. Після того, як він пояснив ОСОБА_9 , що в нього немає коштів на рахунку, останній запропонував здійснити дзвінок за рахунок абонента. Коли вийняв телефон та почав набирати номер, який називав ОСОБА_9 , останній вихопив з його рук телефон та поклав собі до кишені. Він декілька раз попросив ОСОБА_9 віддати телефон, проте той відмовився це зробити, вказавши, що телефон вже йому не належить. Він намагався з`ясувати з ОСОБА_9 стосунки мирним шляхом, але той, взявши його за одяг, потягнув в сторону покинутої будівлі, де колись був магазин, яка знаходилась неподалік. Там ОСОБА_9 взяв порожню скляну пляшку, розмахуючи якою, став йому погрожувати. Він намагався вихопити пляшку та між ними почалася боротьба. В цей час до будинку зайшов незнайомий йому чоловік, якого він зустрів з ОСОБА_9 , котрий взяв його за шию та вони разом впали. Він намагався вирватись, але у нього не виходило. В процесі боротьби, ОСОБА_9 наніс йому удар пляшкою по голові. Взявши другу пляшку, ОСОБА_9 наказав вийти з приміщення будівлі і стати під вербою, що росла неподалік. Під вербою останній ще два рази наніс удари пляшкою йому по голові, від чого вони розбилися. Незнайомий чоловік намагався перешкодити ОСОБА_9 наносити удари. Побачивши двох чоловіків, ОСОБА_9 наказав йому піти вмитися до річки, щоб змити кров та не кликати на допомогу цих чоловіків, оскільки вони йому не допоможуть. Чоловіки, підійшовши, запитали, що тут сталося, на що ОСОБА_9 відповів, що він впав та вдарився об каміння. ОСОБА_9 та чоловіки, які підійшли порадили йому йти додому, на що він погодився. ОСОБА_9 віддав йому сім-картки з відібраного телефону;

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що вона була понятою під час слідчого експерименту з ОСОБА_13 , який розповідав та показував як ОСОБА_9 відібрав у нього телефон та як спричиняв тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_13 говорив, що удари приходились йому в голову скляними пляшками, від чого ті розбилися;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що він також був понятим під час слідчого експерименту влітку 2015 року. Щодо самих обставин проведення слідчого експерименту, то він їх не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що він разом із ОСОБА_21 йшли біля ставка «Гарячка» та побачили ОСОБА_13 , який вмивався. Разом з ним були ОСОБА_22 та ОСОБА_9 . На їх запитання, що сталося, останні пояснили, що ОСОБА_13 впав, на що вони порадили ОСОБА_13 йти додому. Останній не говорив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_22 його побили та забрали телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що він разом з ОСОБА_20 йшли біля ставка «Гарячка» та побачили ОСОБА_13 , який вмивався. Разом з ним були ОСОБА_22 та ОСОБА_9 . У ОСОБА_13 була розбита голова, про що свідчило декілька ран, та біля брови був синець. На їх запитання, що сталося, вони пояснили, що ОСОБА_13 впав. Останній не говорив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_22 його побили та забрали телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що він був присутній у якості понятого при слідчому експерименті за участю потерпілого ОСОБА_13 , який розповідав та показував, як в нього забрали телефон та наносили тілесні ушкодження. Пам`ятає, що потерпілий говорив, що били його пляшкою по голові. Інших подробиць він не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що по дорозі з роботи, їй зателефонувала сестра та повідомила, що хтось побив їхнього брата ОСОБА_13 . Приїхавши додому, вона побачила, що брат в крові та викликала «швидку допомогу» та працівників поліції. Їй брат повідомив, що забрав телефон та побив його ОСОБА_9 після того, як він відмовив йому надати телефон для того, щоб той подзвонив;

- показаннями свідка ОСОБА_25 про те що в 2014 році він продав ОСОБА_13 телефон, який, в наступному, відібрав у нього ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що він був в якості понятого при впізнанні свідком потерпілого ОСОБА_13 та при проведенні слідчого експерименту зі свідком, який розказував та показував як обвинувачений ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду місця події від 25.08.2015 року з фототаблицею, згідно якого була оглянута територія по АДРЕСА_2 , поблизу території колишньої літньої танцювальної площадки, де були виявлені та вилучені: портмоне коричневого кольору з паспортом на ім`я ОСОБА_9 ; пляшка з-під горілки «Хлібний дар»; 3 горловини з-під пляшок від горілки та пива;

- висновком експерта № 125 від 28.08.2015 року, згідно якого ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді подряпин обличчя, забійних ран голови. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які, як правило, спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді подряпин голови не спричиняють короткочасного розладу здоров`я та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновком про вартість майна від 14.09.2015 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2015 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 пояснив та показав яким чином ОСОБА_9 відібрав телефон та наніс тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав потерпілого ОСОБА_13 , як особу, щодо якої ОСОБА_9 вчинив протиправні діяння;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2015 року з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_22 вказав місце, розповів та показав, яким чином ОСОБА_9 відібрав у потерпілого ОСОБА_13 телефон та наніс йому тілесні ушкодження

- протоколом огляду предмету від 16.10.2015 року з фототаблицею, згідно якого був оглянутий телефон марки «G Smart Rio R1», належний ОСОБА_13 та відібраний у нього ОСОБА_9 ;

- протоколом освідування особи від 16.10.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_13 було відібрано зразки крові;

- висновком експерта № 05-1-09/425 від 27.10.2015 року, згідно якого кров ОСОБА_13 відноситься до групи АВ (ІІ);

- висновком експерта № 05-5-06/169 від 06.11.2015 року, згідно якого, враховуючи результати, групу крові потерпілого ОСОБА_13 , можна прийти до висновку, що антиген А, виявлений в слідах крові на горловині пляшки (об. 3) може походити від особи (осіб) з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження від потерпілого ОСОБА_13 не виключається;

3. по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабежу) у ОСОБА_14 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 про те, що 04.12.2015 року, близько 18.50 годин, він йшов на зустріч з товаришем по вул. Чапаєва в м. Городище Черкаської області. Йдучи, увімкнув музику на телефоні та поклав його до кишені. Його зупинили два незнайомі йому хлопці та запитали, чи є закурити. Він відповів, що не курить. Потім один із хлопців, пішов, а інший, як він потім дізнався, що це був ОСОБА_9 , підійшов до нього та запитав, чи це не він викрав у нього металобрухт, на що він заперечив. Після цього, ОСОБА_9 витягнув з його кишені телефон. Він сказав, щоб той телефон віддав, але ОСОБА_9 сказав, що не віддасть, а потім витягнув зі своєї кишені ліхтарик та почав світити йому в очі, при цьому запропонував разом пройтись по вул. Чапаєва. Дійшовши до старої дитячої лікарні, де їм було вже не по дорозі, він знову поросив віддати йому телефон, на що ОСОБА_9 сказав, що не віддасть, а якщо той звернеться до поліції, то він знайде, де він живе та вб`є його матір та бабу;

- показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що він товаришує з ОСОБА_9 та на даний час проживає у м. Корсунь-Шевченківський. В кінці осені чи на початку зими 2015 року, ввечері, він зустрівся з ОСОБА_9 у м. Корсунь-Шевченківський біля школи, де ОСОБА_9 повідомив, що він забрав у чоловіка телефон та попросив, щоб той взяв телефон на зберігання до себе. Телефон був білого кольору, марки «Nomi», без сім-карт. На пропозицію він погодився та забрав телефон на зберігання. Близько через 2-3 тижні, коли його не було вдома, до нього додому приїжджали працівники поліції та запитували у матері та сестри про телефон. Коли він про це дізнався, то наступного для відніс зазначений телефон матері ОСОБА_9 , щоб та передала його до поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що на початку зими 2015 року, близько 18.00-19.00 години, він разом з ОСОБА_9 стояли на вул. Чапаєва у м. Городище та розмовляли. В цей час, їм назустріч йшов незнайомий йому хлопець, до якого підійшов ОСОБА_9 та попросив закурити. Той сказав, що не курить. Він стояв у стороні, а ОСОБА_9 з невідомим хлопцем про щось розмовляли. Під час розмови, ОСОБА_9 відібрав у хлопця телефон білого кольору. На прохання останнього повернути телефон, ОСОБА_9 сказав, що його не віддасть. В подальшому ОСОБА_9 з хлопцем пішли у напрямку центра мста, а він попрямував додому;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.12.2015 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.12.2015 року та довідкою до нього, згідно яких потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_9 , як особу, що заволоділа його мобільним телефоном;

- протоколом огляду предмету від 18.12.2015 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто упаковочну коробку та документи до телефону «Nomi I 503 jump», які надав потерпілий ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду місця події від 30.12.2015 року з фототаблицею, згідно якого з приміщення магазину по АДРЕСА_3 було вилучено телефон марки «Nomi I 503 jump», білого кольору;

- висновком про вартість майна від 13.01.2016 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2016 року та довідкою до нього, згідно яких свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_14 , як особу, мобільним телефоном якої заволодів ОСОБА_9 ;

- висновком судово-психіатричного експерта № 125 від 31.05.2016 року, згідно з яким, ОСОБА_9 в період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він підозрюється, та на даний час, за своїм психічним станом міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2016 року з фототаблицею, згідно якого підозрюваний ОСОБА_9 вказав частину вул. Чапаєва у м. Городище, де він відібрав у незнайомого хлопця мобільний телефон.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 мали місце.

Оскільки, ОСОБА_9 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), суд кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 186 КК України.

Оскільки, ОСОБА_9 , повторно скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), суд кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, суд, здійснюючи кваліфікацію злочинів, скоєних ОСОБА_9 відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (два епізоди) за однією частиною статті керується роз`ясненнями, наведеними в абзаці 2 пункту 7 Постанови ПВС України від 04.06.2010 року, №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно яких, якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК.

Виходячи з наведеного, суд вважає помилковою кваліфікацію стороною обвинувачення дій обвинуваченого ОСОБА_9 по відкритому заволодінню майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кожен епізод окремо за однією і тією ж частиною статті, оскільки це суперечить чинному кримінальному законодавству України.

Оскільки, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_13 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, суд кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень (злочинів), які законодавцем віднесені до тяжких злочинів, злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_9 скоїв злочини, будучи неповнолітнім, вину у скоєному визнав, щиро кається, його позитивні характеристики, те, що він будучи раніше засудженим вироком Городищенського районного суду від 13.05.2015 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненим від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочини, два з яких є корисливі, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів, буде призначення покарання за скоєний злочин у виді реального позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, та за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- поліетиленовий пакет із вмістом пляшки з-під горілки «Хлібний дар», горловини з-під пляшки горілки «Статус», горловини з-під пляшки горілки «Златогор», горловини з-під пляшки пива «Оболонь світле», марлевого тампону, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, суд вважає за необхідне знищити;

- портмоне коричневого кольору та паспорт на ім`я ОСОБА_9 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, суд вважає за необхідне повернути матері ОСОБА_9 ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxi Star GT-85282», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 , суд вважає за необхідне повернути останньому за належністю;

- мобільний телефон марки «G Smart Rio R1», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_13 , суд вважає за необхідне повернути останньому за належністю;

- коробку з-під мобільного телефону та телефон марки «Nomi I 503 jump», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_14 , суд вважає за необхідне повернути останньому за належністю.

Судові витрати у справі у сумі 240 гривень 00 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 двох місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту, що відповідно до ст. 72 КК України, становить 1 (один) місяць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме: покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, у виді 2 років позбавлення волі та покарання, призначеного за злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 місяця арешту, що відповідно до ст. 72 КК України, становить 1 місяць позбавлення волі, покаранням призначеним за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, і остаточне покарання за цим вироком призначити у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_9 за вироком Городищенського районного суду від 13.05.2015 року за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 2 років позбавлення волі, і остаточне покарання за сукупністю вироків призначити у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Термін відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 15.05.2017 року, зарахувавши в цей термін строк тримання його під вартою з 29.12.2015 року по 15.05.2017 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати у справі у сумі 240 (двісті сорок) гривень 00 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- поліетиленовий пакет із вмістом пляшки з-під горілки «Хлібний дар», горловини з-під пляшки горілки «Статус», горловини з-під пляшки горілки «Златогор», горловини з-під пляшки пива «Оболонь світле», марлевого тампону, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити;

- портмоне коричневого кольору та паспорт на ім`я ОСОБА_9 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, повернути матері ОСОБА_9 ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxi Star GT-85282», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 , повернути останньому за належністю;

- мобільний телефон марки «G Smart Rio R1», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_13 , повернути останньому за належністю;

- коробку з-під мобільного телефону та телефон марки «Nomi I 503 jump», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_14 , повернути останньому за належністю.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1