Провадження № 1-в/193/51/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
21 лютого 2017 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника Софіївської ВК № 45: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, -
У С Т А Н О В И В:
24 січня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення.
ОСОБА_5 засуджений 17 вересня 2014 року Млинівським районним судом Рівненської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.3-185 ч.3, 190 ч.2, 263 ч. 1, 263 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 05.12.2014 Млинівським районним судом Рівненської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4років позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення від 14.05.2014 по 18.10.2014 та з 03.04.2014 по 04.04.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку 14.05.2014. Кінець 10.12.2017.
З 16 травня 2015 року відбуває міру кримінального покарання в Софіївській виправній колонії Дніпропетровської області (№45). На виробництві не працевлаштований, але в силу своїх фізичних можливостей виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. За час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких один вид стягнення (догана) погашено . Допущені порушення виразились у тому, що у засудженого було вилучено мобільний телефон, засуджений був затриманий в стані алкогольного сп`яніння та знаходився в палаті, де не проходив курс лікування. Має два стягнення, які не погашені, заохочень не має.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримання поблажливості. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснення за ним належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачається суспільної необхідності у їх виконанні.
Намагається дотримуватись правил пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Відповідно до ст. 127 КВК України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально- корисну активність в організації їх роботи. До складу ради засуджених не входить. Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування. Відправив 10 листів, отримав 10 посилок. Питання про можливість застосування зміни умов тримання відповідно до ст. 100, 101 КВК України, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, про зміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України не розглядались.
Вину у скоєному визнає частково. За вироком суду має позов на суму 1200,00 грн., але виконавчі листи до установи не надходили.
Станом на 10.12.2016 року відбув 3/4 частини призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав своє клопотання, просить звільнити його умовно-достроково.
Представник адміністрації у судовому засіданні вважає не доцільним застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокове звільнення, так як засуджений має непогашені стягнення.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого заперечує, оскільки у ОСОБА_6 є непогашені стягнення та зважаючи на характеристику засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» №2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
З огляду на вищевикладене та враховуючи пояснення учасників судового засідання, суд вважає, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Встановлено, шо на час звернення до суду з клопотанням про звільнення умовно-дострокове звільнення, засуджений ОСОБА_5 має два стягнення, накладені правами начальника установи (ДІЗО - 15 діб та попередження), які в установленому законодавством порядку не погашені, заохочення відсутні. Крім того, вину у скоєному злочині засуджений частково визнає, але належної оцінки скоєному не надає, своїм ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення, тому він не заслуговує на умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити як необгрунтованому.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1