У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 370/2541/16-к
"27" грудня 2016 р. Макарівський районний суд Київської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на будинок, накладеного згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 18.11.2016 року по справі №370/2541/16-к, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності згідно Державного акту на земельну ділянку серії РЛ №595042 від 11.04.2011 року належить земельна ділянка 0,2536 га, яку він придбав 10.10.2010 року згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки №2154 від 10.12.2010 року у ОСОБА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

На вказаній земельній ділянці в 2010-2011 році збудований житловий будинок АДРЕСА_1 . Житловий будинок загальною площею 300,1 кв м, житловою 188, 7 кв м належить йому на праві особистої власності згідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 28.02.2012 року серії НОМЕР_1 .

Раніше вказана земельна ділянка площею 0,254 га належала на праві особистої власності ОСОБА_6 - колишньому чоловіку ОСОБА_7 , який згідно договору купівлі-продажу від 19.10.2010 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в реєстрі №1747, продав його третій особі по справі ОСОБА_4 .

Колишня дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 оспорила вказані договори купівлі-продажу земельної ділянки в суді Макарівського району Київської області. В 2010 році вона подала позов до Макарівського районного суду, в якому вказувала, що вказана земельна ділянка придбана нею за сумісні кошти подружжя, а також просила суд визнати право власності на 1/2 частину стройматеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2013 року частково задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 про поділ спільного майна та визнання недійсним правочинів. За рішенням суду: визнаний недійсним договір купівлі-продаж від 19.10.2010 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 0,254 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:009, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрованого в реєстрі за №1747; визнаний недійсним договір купівлі-продажу від 10.10.2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 0, 254 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :056005:009, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі №2154; визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,254 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0009. В позові про визнання права власності конструктивні елементи та стройматеріали на житловий будинок АДРЕСА_2 , - відмовлено. Оскільки позивачка ОСОБА_7 не доказала при розгляді справи на протязі трьох років (2010-2013 рік слухалась справа в Макарівському суді), що на вказаній земельній ділянці був якийсь житловий будинок, який є об`єктом права власності колишнього подружжя ОСОБА_7 - ОСОБА_8 . Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.10.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.02.2014 року вказане рішення суду залишено без змін.

В 2014 році ОСОБА_7 знову звернулась з позовом про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Рішенням Макарівського районного суду від 12.03.2015 року вказаний позов задоволений та домоволодіння було визнане спільною власністю подружжя ОСОБА_7 та її колишнього чоловіка ОСОБА_8 . Але за апеляційною скаргою ОСОБА_3 рішенням Апеляційного суду Київською області від 20.07.2015 року вказане рішення суду було скасоване та ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання житлового будинку спільним майном подружжя. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.11.2015 року вказане рішення Київського обласного апеляційного суду від 20.07.2015 року залишене без змін.

Він, ОСОБА_3 на сьогоднішній день є єдиним власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Він, ОСОБА_3 придбав земельну ділянку в селі Маковище та збудував на ній житловий будинок для своєї багатодітної родини. Він виховує чотирьох неповнолітніх дітей. Йому немає сенсу продавати цей будинок та ніяких оголошень про його продаж він не давав та не збирався цього робити. ОСОБА_3 є абсолютно добросовісним набувачем, нічого не підробляв та підроблених документів не використовував, та володіє цим майном правомірно.

У клопотанні ставиться питання про скасування арешту на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності йому - ОСОБА_3 .

27.12.2016 року від представника ОСОБА_3 , ОСОБА_10 надійшла заява, в якій остання просить клопотання про зняття арешту з будинку задовольнити.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_11 до суду не з`явилася.

Встановлено, що відповідно ухвали Макарівського районного суду від 02.07.2016 року, справа №370/2804/14-ц, задоволено заяву ОСОБА_3 , а саме: скасовано заходи забезпечення позову за ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.03.2015 року у справі №370/2804/14-ц.

Відповідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 09.11.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 02.07.2016 року залишено без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оцінюючи здобуті докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки на час розгляду клопотання про скасування арешту прокурором не доведена необхідність арешту спірного майна.

Керуючись вимогами ст.170, 172, 173, 174 КПК України, суд

У х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасування арешт на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя