Справа № 589/5256/16-к
Провадження № 1-кп/589/426/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2017 р.
Шосткинський міськрайсуд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001668 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороніж Шосткинського району, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В ніч з 27.11.2016 на 28.11.2016 ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Смак», що розташований по вул. Колеснікова в смт. Вороніж Шосткинського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході словесної сварки з ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому чотири удари ножем в область черевної порожнини.В наслідок таких дій ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 329 від 29.12.2016 заподіяні тілесні ушкодження, а саме: проникаюче поранення черевної порожнини з права IX міжребірря по передній під паховій лінії з пораненням печінки, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння;дві рани непроникаючого характеру правої поперекової області, які кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, так я для їх видужання потрібен строк більше 6, але не менше 21 дня.
Таким чином, між діями ОСОБА_4 , що виразились у нанесенні ОСОБА_6 ударів ножем, їх наслідками у вигляді спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому існує прямий причинний зв`язок.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам кримінального провадження та він у вчиненому щиро кається.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою обвинуваченого, його захисника, потерпілого, прокурора судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будіть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в умисному заподіянні ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.121 КК України.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї, його матеріальний стан, тощо.
На підставі викладеного, суд, призначаючи ОСОБА_4 , враховує наступне.
Підсудний ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисний тяжкий злочин, в результаті якого спричинено негативні наслідки для здоров`я потерпілого, злочин вчинив в тверезому стані.
ОСОБА_4 за місцем реєстрації характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, є особою молодого віку, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, однак стверджує, що має роботу в м. Києві, проживає з матір`ю та дідусем, має проблеми зі здоров`я, потребує подальшого лікування.
Згідно довідок лікарняних закладів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочину визнав, щиро розкаявся, сприяв оперативному здійсненню досудового розслідування та попросив публічно вибачення у потерпілого, яким останні були прийняті.
Крім того потерпілий надав суду заяву про те, не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.
Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вжиття заходів для відшкодування завданої злочином шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, думку потерпілого та прокурора, які не наполягали на суворому покаранні і прохали обрати покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк, найближчий до мінімальної межі санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів та вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком два роки.
Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається, зважаючи на ті обставини, що причиною конфлікту між обвинуваченим та потерпілим була саме неналежна поведінка обвинуваченого, який шляхом насильства відреагував на правомірні зауваження потерпілого не порушувати громадський порядок. Вказані обставини, на переконання суду, не зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, свідчать про недостатньо факторів знищуючих ступінь тяжкості злочину, що б давало суду підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання.
Вирішуючи заявлений прокурором цивільний позов, суд приходить до наступного.
В силу ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати установи охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
У відповідності зі ст.127 ч.2 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно довідки Шосткинської центральної райлікарні від 10 січня 2017 року, ОСОБА_6 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 27.11.2016 року по 09.12.2016 року. Вартість одного дня перебування складає 199,00 грн. Загальна вартість лікування склала 2389, 92 грн.
Таким чином, кошти, витрачені на лікування потерпілого необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , як особи, від винних дій якого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, на користь комунального закладу «Шосткинська центральна райлікарня», а тому позов прокурора підлягає задоволенню.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 необхідно скасувати, зважаючи на прийняте судом рішення в частині призначеного покарання та відсутність на даній стадії кримінального провадженні ризиків, які можуть будь-яким чином перешкодити досягненню завдань кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України , та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: ніж, куртку, футболку, светр, слід рук - знищити.
Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального закладу «Шосткинська ценральна райлікарня» грошові кошти в сумі 2389, 92 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1