Єдиний унікальний номер 741/308/17
Провадження № 1-кп/741/36/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Носівка 04 липня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника сектора превенції патрульної поліції Носівського ВП ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Носівської РДА ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000037 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 9 класу Носівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, який виховувався у родині з одним із батьків, не судимого, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
23 грудня 2016 року в період з 8 години 53 хвилини до 11 години 31 хвилини в м. Носівка ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, знаючи та ввівши пін-код за допомогою банківської карти № НОМЕР_1 , яку передала йому ОСОБА_11 , через банкомат ПАТ «Державний ощадний банк України», який розташований в м. Носівка по вул. Вокзальна, 10, шляхом трьох транзакцій таємно викрав з карткового рахунку ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 9 500 грн.

ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, розкаявся, пояснив, що 23 грудня 2016 року на прохання ОСОБА_11 , яка не уміла користуватись банкоматом, він (обвинувачений) знімав кошти з двох наданих нею карток. На картці ОСОБА_7 була значна сума коштів. Він (обвинувачений) вирішив їх викрасти, для цього запам`ятав пін-код картки, а саму картку залишив собі, коли повертав ОСОБА_11 зняті ним кошти в сумі 500 грн. Пізніше він (обвинувачений) зняв з картки кошти в сумі 8 000 грн та 1 500 грн., які витратив на придбання телефону, карти пам`яти до нього, мікрофону до комп`ютера, цукерок та продуктів. Він ( ОСОБА_10 ) викинув банківську картку потерпілого. Він (обвинувачений) влаштувався на роботу, заробить гроші, відшкодує збитки.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованому йому діянні, крім його показань, підтверджується дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового провадження пояснив, що в грудні 2016 року він довірив та передав ОСОБА_12 свою зарплатну банківську картку, щоб той зняв з неї кошти. ОСОБА_13 не зміг поїхати в м. Носівку та передав картку своїй співмешканці, якій кошти знімав ОСОБА_10 . ОСОБА_13 передав йому (потерпілому) кошти в сумі 500 грн., але не повернув банківської картки. ОСОБА_10 зразу не зізнавався, а потім розповів, що залишив собі картку та зняв з неї кошти. ОСОБА_10 написав розписку про те, що поверне гроші. Мати обвинуваченого сплатила йому ( ОСОБА_7 ) 5 000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який під час судового провадження пояснив, що в грудні 2016 року ОСОБА_7 передав йому банківську карткута просив зняти кошти. 23 грудня 2016 року в м. Носівку їздила його співмешканка ОСОБА_11 , яка привезла кошти та пін-код, але картки в неї не було. ОСОБА_10 зізнався, що знімав кошти та витратив їх на власні потреби;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка під час судового провадження пояснила, що в 23 грудня 2016 року ОСОБА_10 на її прохання знімав кошти з банківської картки потерпілого. Обвинувачений повернув їй пін-код, кошти в сумі 500 грн., але не повернув банківстку картку. Відсутність картки вона (свідок) виявила тоді, коли повернулась додому у село;

- заявою ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 23 грудня 2016 року ОСОБА_10 без дозволу привласнив картку та викрав шляхом зняття через банкомат кошти в сумі 9 500 грн.;

- розпискою, з якої вбачається, що 23 грудня 2016 року ОСОБА_10 отримав картку ОСОБА_7 і зняв з неї гроші, які зобов`язується повернути;

- випискою по картковому рахунку ОСОБА_14 , з якої вбачається, що 23 грудня 2016 року з картки проводилась видача готівки через банкомат в сумі 500 грн., 8 000 грн. (о 8 годині 53 хвилини), 1000 грн. (о 9 годині 13 хвилин), 500 грн. (об 11 годині 31 хвилині)

- протоколом обшуку від 7 лютого 2017 року, з якого видно, що в господарстві АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «OUKITEL» С3, карту пам`яті мікро сд 16 Гб, мікрофон марки «Траст» МС-1200 модель 11917, які були придбані ОСОБА_10 , у грудні 2016 року;

- фотозображеннями, які були зафіксовані камерою відеоспостереження банкомату відділення «Ощадбанку», який знаходиться в м. Носівка по вул. Вокзальна, 10, під час отримання коштів з банківської картки, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду предмету від 15 лютого 2017 року, з якого вбачається, що на магнітному носії інформації - ДВД диску зберігається інформація з камер відеоспостереження банкомату відділення «Ощадбанку», який знаходиться в м. Носівка по вул. Вокзальна, 10. Підчас перегляду всіх зображень видно клавітуру банкомату та руки чоловіка, що вставляє картку та забирає грошові купюри з отвору банкомату. На зображеннях в лівому нижньому кутку є написи із заначенням дати та години;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 24 лютого 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 добровільно розповів про обставини викрадення коштів за допомогою банківської картки, вказав банкомат, в якому знімав гроші;

Наявні та досліджені у кримінальному провадженні докази повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Докази, які покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_10 винуватий у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки усвідомлюав суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.

ОСОБА_10 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , щире каяття, відсутність судимості, вчинення злочину неповнолітнім.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 .

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність місця проживання, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_10 , суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, і приходить до висновку про те, що можливе його виправлення без відбування покарання.

ОСОБА_10 можливо звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком і покладанням на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України в разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Суд не призначає неповнолітньому ОСОБА_10 громадського вихователя, оскільки жодна особа не виявила згоди та не подала прохання про покладення на неї обов`язків по нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Потерпілий по справі заявив цивільний позов, зазначив, що злочином (викраденням 9 500 грн.) йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, визначив розмір матеріального відшкодування у сумі 4 500 грн., які залишилися не відшкодованими. Моральну шкоду оцінив у 5 000 грн., яка виразилася у душевних стражданнях, додаткових зусиллях, яких йому довелося докладати для організації свого життя. Йому довелося позичати кошти для того, щоб відсвяткувати весілля дочки, у зв`язку з чим він зазнав душевних переживань.

Матеріалами справи та дослідженими доказами підтверджено, що обвинувачений не відшкодував заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4 500 грн., які підлягають стягненню.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки обґрунтовані, знайшли підтвердження добутими по справі доказами, потерпілий зазнав психологічних страждань, переживань, які на тривалий час залишаться в його пам`яті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, а саме у віці 15 років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Обвинувачений дав показання про те, що він працевлаштувався, але не надав суду доказів про це, а тому у разі відсутності у ОСОБА_10 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі) його матір`ю ОСОБА_6 , так як вона під час розгляду справи не довела, що шкоду було завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках вчинення умисного злочину, яке передбачене Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, одержані внаслідок вчинення злочину.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 умисно заволодів коштами потерпілого, за які придбав телефон, карту пам`яті до нього, мікрофон до комп`ютера.

За таких обставин телефон, карта пам`яті та мікрофон до комп`ютера підлягають спеціальній конфіскації.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_10 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, а саме:

- розписку обвинуваченого, паперовий конверт держателя картки, ДВД диск із зображенням зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. ст. 96-1 96-2 КПК України мобільний телефон марки «OUKITEL» С3, карту пам`яті мікро сд 16 Гб, мікрофон марки «Траст» МС-1200 модель 11917, конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, кошти в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. та 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У разі відсутності у ОСОБА_10 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди в сумі 6 000 грн., ця шкода підлягає стягненню (в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі) з його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1