Справа № 1-кп/679/92/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000462 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого: 1) 27.01.2011 року Нетішинським міським судом за ч.3 ст.185, ст.69, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 2) 02.10.2012 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі; 3) 21.12.2012 року Нетішинським міським судом за ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 25.04.2014 року ухвалою апеляційного суду Хмельницької області вирок змінено і призначено покарання за ч.2 ст.186, ст.69, ч.4 ст.70 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 4) 15.06.2015 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2016 року в період часу з 11 по 14 годину (точний час слідством встановити не надалося за можливе) ОСОБА_5 , перебуваючи на п`ятому поверсі багатоповерхового будинку, що заходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, реалізовуючи свої злочинні наміри, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, умисно, таємно, викрав велосипед марки «Аіст» вартістю 701 гривня 99 копійок, що стояв біля квартири АДРЕСА_4 , за вищезазначеною адресою, та який належить потерпілому ОСОБА_4 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

25 литстопада 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, згідно якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, добровільно відшкодував заподіяну шкоду. У вказаній угоді сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення та на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Нетішинського міського суду від 15.06.2015 року, призначити остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та потерпілий підтримали угоду про примирення, просили її затвердити. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчинення кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився. Потерпілий пояснив, що велосипед йому повернули, жодних претензій до обвинуваченого він не має.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також судом встановлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України і вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам статтей 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч.2 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 25 листопада 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000462.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 червня 2015 року, перевівши за правилами ст.72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання, узгоджене в угоді про примирення, у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: велосипед «Аіст», який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 йому ж повернути.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 351 гривня 84 копійки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуюча: