печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 04.08.2016 р. про видачу особи (екстрадицію),-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 04 серпня 2016 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 13, ч. 4 ст. 209; ч. 4 ст. 209; ч. 4 ст. 16, ч. 1 ст. 231 КК Республіки Білорусь компетентним органам Республіки Білорусь, стверджуючи про те, що вказана постанова винесена передчасно, без належної перевірки обставин, які в силу положень ч. 4 ст. 590 КПК України виключають можливість видачі особи.

Заслухавши пояснення захисника в обґрунтування скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні управління Слідчого комітету Республіки Білорусь по Городецькій області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 13, ч. 4 ст. 209; ч. 4 ст. 209; ч. 4 ст. 16, ч. 1 ст. 231 КК Республіки Білорусь.

У зв`язку з ухиленням від слідства, ОСОБА_4 31.12.2014 оголошено в розшук з обранням йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 29.04.2016 його затримано в аеропорту м. Одеси.

30.05.2016 до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_4 компетентним органам вказаної країни для притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 04 серпня 2016 року прийнято рішення про видачу обвинуваченого ОСОБА_4 компетентним органам Республіки Білорусь.

Відповідно до ч. 2 ст. 574 КПК України, Генеральна прокуратура України є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Злочини, передбачені ч 1 ст. 13, ч. 4 ст. 209; ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь, в КК України відповідають ч. 4 ст. 190, та ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України. Вказані злочини є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року. Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ці злочини не сплинули.

Постанова про екстрадицію обвинуваченого ОСОБА_4 винесена належним суб`єктом заступником Генерального прокурора України.

Обставин, які б згідно ч. 4 ст. 590 КПК України виключали можливість видачі ОСОБА_4 компетентним органам Республіки Білорусь, слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено. За повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_4 статусу біженця не має, не є громадянином України.

Водночас в ході проведення екстрадиційної перевірки та при прийнятті оскаржуваного рішення прокурором враховано, що інкримінований ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 4 ст. 16, ч. 1 ст. 231 КК Республіки Білорусь відповідає ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 212 КК України, санкцією якої не передбачено покарання у виді позбавлення волі, тобто вказаний злочин не є екстрадиціним, у зв`язку з чим у задоволенні запиту в цій частині відмовлено.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 590-592 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 04.08.2016 р. про видачу особи (екстрадицію) залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1