Дата документу Справа № 331/5335/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/5335/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/894/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого за трудовим договором ПП « ОСОБА_7 » менеджером з продажу автомобілів, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 та захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_12 , звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 ОСОБА_14 про застосування щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 діб, тобто до 03 жовтня 2017 року. Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час; цілодобово не залишати місце свого проживання без дозволу органів досудового слідства, прокурора, суду; утримуватись від спілкування від потерпілого ОСОБА_15 ; носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Разом з тим, стороною обвинувачення не надано доказів, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушено вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України. Натомість ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, двох малолітніх дітей, працює за трудовим договором у ПП «Тищенко», має вищу освіту. Доводи слідчого про те, що ОСОБА_6 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень ніякими доказами не підтверджені.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. При цьому слідчий суддя повинен враховувати обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах і часу його вчинення. Однак, зазначена обставина, що має істотне значення, слідчим суддею не врахована, що свідчить про неповне вивчення всіх необхідних обставин при розгляді зазначеного клопотання, а також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Так, слідчий суддя у неповному обсязі дослідив матеріали кримінального провадження, додані до клопотання. Досудове розслідування по вищевказаному провадженню наразі триває. Враховуючи викладенні обставини, існують достатні підставі вважати, що підозрюваний становить суспільну небезпеку та потребує ізоляції від суспільства для того, щоб запобігти вчиненню ним інших злочинів.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Зазначає, що судом не прийняті до уваги пояснення захисника та підозрюваного про фактичні обставини, що виключають обрання взагалі будь-якого запобіжного заходу. Слідчим суддею не досліджені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця проживання, майновий стан та інші обставини. На думку апелянта, підозра є необґрунтованою. Згідно з показаннями ОСОБА_6 , він працює за трудовим договором у ПП «Тищенко» - менеджером з продажу автомобілів. Офіс та площадка знаходитися по вул.Набережної у м.Запоріжжі, біля Вознесеновського ринку. В його обв`язки входить оцінка, скупка автомобілів за привабливою цінною, їх розбирання та продаж автомобілів та від них запчастини. ОСОБА_6 вказав, що в дійсності 19 квітня 2017 року придбав за 1500 доларів США автомобіль ВАЗ 2112-2007 року випуску без документів у ОСОБА_16 , про що останнім надана розписка. 20 квітня 2017 року з метою транспортування авто до свого робочого місця здійснив виїзд з міста придбання транспортного засобу до м.Запоріжжя. В той же день в м.Василівка був зупинений інспекторами поліції. Під час перевірки автомобіль вилучений з метою встановлення всіх обставин по факту відсутності технічного паспорту. Під час допиту ОСОБА_6 надав слідчому вищезазначену розписку. Вказані показання підтверджені показаннями ОСОБА_16 та ін. В ухвалі слідчого судді не наведено жодної обставини, крім тяжкості злочину, які могли б бути підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу Доводи, зазначені в ухвалі, фактично є формальними і не підкріплюються матеріалами справи. Слідчим суддею не в повному обсязі було враховано, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка знаходиться у відпустці по уходу за дитиною.
Згідно з ухвалою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20 квітня 2017 року ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та невстановленими під час досудового розслідування особами, за заздалегідь розробленим планом, з метою отримання транспортного засобу для пересування, а в подальшому його реалізації, не маючи законних підстав та відповідних документів на право керування, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 21124», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 за наступних обставинах:
Так, 20 квітня 2017 року в період часу з 02-00 години до 04-00 години ОСОБА_18 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та невстановленими під час досудового розслідування особами, приїхав до буд. АДРЕСА_3 , та, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, таємно, використовуючи ключі, які мав при собі відкрив водійські двері автомобілю «ВАЗ 21124», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Після чого ОСОБА_18 сів на водійське сидіння вищевказаного автомобілю, повернув замок запалювання автомобіля «ВАЗ 21124», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , і продовжуючи свій злочинний намір, запустив двигун вказаного автомобіля та о 19 годині 15 хвилин перемістив його на територію гаражного кооперативу «Поліграфіст» по вул. Українській, 52-А до гаражу № НОМЕР_3 , де його вже чекали ОСОБА_17 та ОСОБА_6 . О 19 годині 20 хвилин ОСОБА_17 оглянув вищевказаний автомобіль та о 19 годині 35 хвилин на автомобілі Nissan, д.н. НОМЕР_4 виїхав із гаражного кооперативу «Поліграфіст» та поїхав в бік проспекту Соборного м.Запоріжжя.
Приблизно о 20-00 годині ОСОБА_17 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , повернувся до гаражного кооперативу «Поліграфіст» та, о 20 годині 15 хвилин передав ОСОБА_18 номерні знаки НОМЕР_5 для заміни державних номерів вказаного транспортного засобу, з метою подальшого збуту викраденого автомобілю «ВАЗ 21124».
О 20 годині 26 хвилин 20 квітня 2017 року із вищевказаного гаражного кооперативу на автомобілі ВАЗ 21122 д.н. НОМЕР_6 виїхав ОСОБА_6 та поїхав до смт.Балабіне Запорізької області, де став очікувати ОСОБА_18 та ОСОБА_17 з метою передачі йому викраденого транспортного засобу - автомобілю «ВАЗ 21124», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , для його подальшого збуту.
О 20 годині 36 хвилин ОСОБА_18 на автомобілі «ВАЗ 21124» виїхав із гаражу № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Поліграфіст» та поїхав до смт.Балабіне Запорізької області, де передав вказаний транспортний засіб ОСОБА_6 та невстановленій під час досудового розслідування особі. Після чого ОСОБА_18 пересів до автомобіля Nissan д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_17 , який супроводжував автомобіль «ВАЗ 21124» та разом повернулись до м. Запоріжжя.
В цей час ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля ВАЗ 21122 д.н. НОМЕР_6 , а невстановлена під час досудового розслідування особа - за кермо автомобіля «ВАЗ 21124», та в супроводі один одного направились до м.Василівка Запорізької області з метою подальшого збуту викраденого автомобілю.
Таким чином, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та невстановленими під час досудового розслідування особами, незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_15 , ринкова вартість якого, згідно із звітом №18/04/2017 від 28.04.2017 про оцінку та визначення ринкової вартості транспортного засобу «ВАЗ 21124», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 76982 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
20 квітня 2017 року до ЄРДР за №0001186 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
02 серпня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.
Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, вислухана думка прокурора, захисника, слідчого, та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
За змістом оскаржуваної ухвали, слідчий суддя погодився з існуванням ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, проте, дійшов обґрунтованого висновку про те, що слідчий та прокурор не довели, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

Не доведено цього і при апеляційному розгляді.
Згідно з наданими матеріалами провадження, підозрюваний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, перебуває у шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
Враховуючи відомості, що містяться в матеріалах провадження, в т.ч. відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
На думку колегії суддів, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, правильність цих висновків не спростовують.
Колегія суддів також не погоджується з доводами захисника стосовно необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, вказаних у клопотанні, через наступне.
Обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_15 , підозрюваного ОСОБА_18 ; відомостями з протоколів огляду місця події, обшуку, з ухвали апеляційного суду Запорізької області від 03 липня 2017 року про надання дозволу на використання матеріалів, отриманих в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Також колегія суддів вважає, що відомості, які містяться матеріалах, доданих до клопотання, дають підстави для висновку про існування ризику перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню, в т.ч. шляхом незаконного впливу на свідків у цьому провадженні.
Проте, застосований слідчим суддею відносно підозрюваного запобіжний захід, на переконання колегії суддів, буде достатньою гарантією для запобігання цьому ризику.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування оскаржуваної ухвали, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_19 про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 діб, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4