Провадження №1-кп/748/103/17
Єдиний унікальний № 748/433/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000106від 20 грудня 2016 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,

з участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №196 від 26.08.2015 року солдата військової служби за мобілізацією ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

У період з 06.05.2016 по 19.05.2016 солдату військової служби за мобілізацією ОСОБА_3 згідно наказу №101 від 05.05.2016 командира військової частини НОМЕР_1 надана щорічна основна відпустка за 2015 рік терміном на 13 діб після закінчення якої останній повинен був повернутися до розташування військової частини НОМЕР_1 .

В свою чергу, військовослужбовець за мобілізацією солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 20.05.2016 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, з особистих мотивів, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та не з`явився з відпустки без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 , повернувшись до виконання обов`язків військової служби 02.02.2017, прибувши до військової прокуратури Чернігівського гарнізону.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю, та зазначив, що був мобілізований і йому дали відпустку з якої він не повернувся, бо мав неналежний моральний стан та не мав коштів на проїзд до місця служби. Повернувся лише 02.02.2017 та був демобілізований. Весь цей час перебував за місцем проживання в с.Докучаєвське Харківської області. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, а його дії кваліфікуються за ч.3 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є з`явлення із зізнанням та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання негативні характеристики відсутні, за місцем несення служби характеризується негативно, не працює, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.407 КК України. Також суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.407 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1