Справа № 487/70/17
Провадження № 1-кп/487/175/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Миколаївській області, Новобузький район с. Новомиколаївка,українця, гр.України, не одруженого, із середньою технічною освітою, не працює, зареєстрованого та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В
23.11.2016 року приблизно о 13 год, ОСОБА_4 , прямуючи по вул. Терасній в м.Миколаєві , помітив біля дерева пакет зі згортками. В подальшому ОСОБА_4 вирішив помістити собі в карман знайдений пакет з 10 згортками, тим самим останній незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс без мети збуту.
23.11.2016 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи за адресою м.Миколаїв вул. Бугський Бульвар біля буд.№ 9 співробітниками УПП м.Миколаєва за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП ОСОБА_4 був затриманий, оскільки вживав тютюнові вироби у місці, де це заборонено законом.
Знаходячись біля будинку №9 по вул. Бузький бульвар в м.Миколаєві , в присутності двох понятих був проведений особистий огляд ОСОБА_4 ,в ході якого у правому зовнішньому кармані його куртки було виявлено та вилучено прозорий пакет , в якому знаходилась рослинна маса- каннабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 21,358 г, який він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.
Крім того його вина підтверджується висновком експерта №1405 від 05.12.2016 року, відповідно до якого надана на експертизу рослинна маса є канабісом який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів. Загальна маса канабісу у висушеному стані становить 21,358г, маса залишку речовини рослинного походження-16,758г.
Відповідно до постанови від 15.12.2016 року сейф пакет та інші предмети , які вилучені у ОСОБА_4 , визнані та залучані до кримінального провадження в якості речових доказів та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту.
04.01.2017 року в даному кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
На момент укладення угоди, прокурор вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення , передбачене за ч.1 ст.309 КК України повинен понести покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 50 неоподаткованих мінімумів громадян , що складає 850 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості , підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів ,внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному проваджені, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 440 грн.20 коп. витрат за проведення експертизи.
Речові докази по справі , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_6