№ провадження 11-сс/781/157/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2017 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2017 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 раніше судимого:
-16.08.2011 року Кремінського районним судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.310, ч.1 ст.317, ч.2 ст.315, ст.70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнився 04.04.2017 року
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 04 квітня 2017 року 15 год.30 хв. по 03 червня 2017 року 15 год.30 хв. з визначення застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат в сумі 64000 грн.

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при розгляді клопотання, слідчий суддя не звернув увагу на заперечення захисту з того приводу, що ОСОБА_9 4.04.2017 року звільнився з місця позбавлення волі Петрівської колонії №49 та жодним чином не міг би впливати на свідків, якими є засуджені та працівники колонії.

Крім того, не звернув слідчий суддя увагу і на ту обставину, що підозра за ч. 2, статті 307 КК України, про яку повідомили ОСОБА_9 є необгрунтованою саме за ч.2 ст.307 КК України. В матеріалах доданих до клопотання відсутні будь-які відомості на обґрунтування такої кваліфікуючої ознаки за ст.307 КК України як збут. В матеріалах йдеться лише про зберігання наркотичного засобу, тобто за злочин передбачений ч.2 ст.309 КК України. Звертає увагу, що санкція ч.2, ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 років до 10 років, а санкція ч.2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років. Отже, ухвала слідчого судді не ґрунтується на будь-яких доказах, які б давали підставу для обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2017 року як незаконну та необґрунтовану, оскільки остання постановлена з порушенням чинного законодавства. Крім того, зазначає, що з боку слідчого не надано доказів, що він буде переховуватися від слідства та суду.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у тому, що він з не встановленого досудовим розслідуванням часу до 06.01.2017 року, ОСОБА_9 перебував у державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: місто Кропивницький, вулиця Куропятникова, 50-б. В цей час у нього виник умисел на незаконне придбання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту у місцях позбавлення волі, а саме, у Петрівській виправній колонії (№49) в Кіровоградській області, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Петрівський район село Новий Стародуб, вулиця Польова, 1.

З цією метою ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи засудженим за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та фактично відбуваючи покарання за їх вчинення, тим самим діючи повторно, достовірно знаючи та розуміючи, що перебуває у місці позбавлення волі, а саме, у державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, від не встановленої досудовим розслідуванням особи отримав, відповідно до висновку судової експертизи №31 від 26.01.2017 року, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс (маріхуана), масою в перерахунку на висушену речовину 7,207 грам, тим самим вчинив його незаконне придбання.

Отримавши із вказаною метою вказаний вище наркотичний засіб ОСОБА_9 залишив його при собі, з метою в подальшому доставити до Петрівської виправної колонії №49 та передати його, тим самим вчинивши його незаконне зберігання.

06.01.2017 року, знаючи про те, що цього дня його та інших засуджених буде етаповано до Петрівської виправної колонії (№49) в Кіровоградській області, ОСОБА_9 , не бажаючи, щоб його злочинна діяльність була викрита, придбану наркотичну речовину загорнув до поліетиленового згортку, який обмотав прозорою клейкою стрічкою типу «скотч» та поклав до шкарпетки правої ноги, приховавши від обшуку, подальшого виявлення та вилучення.

В цей же день, о 10:10 год. конвойний наряд військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України етапував ОСОБА_9 разом з іншими засудженими із державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України до Петрівської виправної колонії (№49) в Кіровоградській області.

Близько 13:20 год. 06.01.17 року засуджений ОСОБА_9 прибув до Петрівської виправної колонії (№49) в Кіровоградській області, де під час його обшуку на охоронюваній території установи виконання покарань, працівниками Петрівської виправної колонії (№49) в Кіровоградській області, у правій шкарпетці виявлено поліетиленовий згорток, який обмотаний прозорою клейкою стрічкою типу «скотч» із 7,207 грама особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу (марихуани).

В діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2017 року підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 год. 30 хв. 04.04.2017 року до 15 год. 30 хв. 03.06.2017 року, з визначення застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат в сумі 64000 грн.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваний відбував покарання в місцях позбавлення волі і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину під час відбування покарання, ступінь суспільної небезпечності злочину в якому він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме те, що він негативно характеризується за місцем відбування покарання, міцність соціальних звязків по місці його постійного проживання, що підозрюваний не одружений та на утриманні дітей не має, майновий стан, а також те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Під страхом кримінального покарання, він може незаконно вплинути на свідків, а також може вчинити інший злочин спрямований на дезорганізацію роботи Петрівської ВК №49. Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що належну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 під час досудового розслідування не можливо забезпечити іншими більш м`якими запобіжними заходами.
Заслухавши доповідача, в дебатах дистанційно в режимі відео конференції підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили задовольнити їх, думку прокурора та слідчого, які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.
До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_9 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачається.
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину під час відбування покарання в місцях позбавлення волі за попереднім вироком, що становить особливу суспільну небезпеку, так як даний злочин відноситься умисного злочину, не одружений, не працює та не має офіційних джерел доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_9 , у разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, спробує переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як не має постійного місця проживання на території України, перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Отже, викладене вище свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України і встановлені слідчим суддею обставини вказують, на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання вказаним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим і прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відповідають дійсності та спростовуються наведеними вище обставинами, яким слідчий суддя дав належну оцінку.
Також, не спростовують висновків слідчого судді щодо обраного запобіжного заходу, доводи захисту, що заявлені слідчим ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, оскільки з урахуванням інших встановлених обставин, це є недостатнім для висновків, що підозрюваний не порушуватиме процесуальних обов`язків, а отже і недостатнім і для зміни запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави в цій частині для задоволення апеляційної скарги відсутні.
В той же час, слідчим суддею не правильно визначено суму застави, що складає 20 мінімальних заробітних плат.
Так, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч.3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановила, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року працездатних осіб складає 1600 гривень.

Відтак, враховуючи вищенаведене та обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що застава у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Крім того, відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_9 затриманий 04.04.2017 року о 15 год. 30 хв. Саме з цього часу повинен рахуватися строк дії ухвали слідчого судді (60 днів), тобто він закінчується о 15 год. 30 хв. 02.06.2017 року.

Таким чином, виходячи з вимог п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника СВ Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2017 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі м. Миколаєва №20 Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області строком на 60 днів, з 04 квітня 2017 року 15 год.30 хв. по 03 червня 2017 року 15 год.30 хв., з визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат в сумі 64000 грн. скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання начальника СВ Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП України в Кіровоградській області задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме: 04 квітня 2017 року 15 год.30 хв. по 02 червня 2017 року 15 год.30 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_9 заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Апеляційного суду Кіровоградської області № 2249, ; МФО: 820172; банк отримувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР від за №0000012.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2