Справа № 127/3611/16-к
Провадження № 1-кп/127/600/16
УХВАЛА
20 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.
Судом на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення учасників кримінального провадження питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки від учасників кримінального провадження клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надійшло.
В судовому засідання прокурор ОСОБА_5 просив продовжити тримання під вартою обвинувачених, мотивуючи тим, що відсутні докази того, що відносно обвинувачених не існують ризики, визначені ст.. 177 КПК України, обвинувачені раніше притягувались до кримінальної відповідальності, на даний час згідно обвинувального акту обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів в період непогашеної судимості, шкода потерпілим не відшкодована, потерпілі та свідки у кримінальному провадженні не допитані, а обвинувачені можуть чинити тиск на потерпілих та свідків, все зазначене свідчить про існування ризиків у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , мотивуючи зазначене тим, що прокурором не надано письмове клопотання ні обвинуваченому, ні захиснику, яке згідно законодавства має бути надано за три години до розгляду, стороною обвинувачення не доведено ризики у кримінальному провадженні, порушено ст. 62 Конституції України. При обрані запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не враховано стан його здоров`я, обвинувачений ОСОБА_6 майже рік перебуває під вартою, хворіє, належне лікування не отримує, не дотримано прав обвинуваченого щодо належного лікування, а тому просив врахувати відсутність клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу, відсутність доказів наявності ризиків у кримінальному провадженні, стан здоров`я ОСОБА_6 та змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника та зазначив, що він буде з`являтись на всі виклики суду.
Захисник ОСОБА_8 заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки прокурором не доведено ризики у кримінальному провадженні, лише їх перераховано в судовому засіданні. Крім того, зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 в умовах СІЗО належного лікування не отримує, а тому стан здоров`я його погіршується, в зв`язку з чим просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та зазначив, що за два місяці лікування в умовах установи йому не підібрали ліки.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою та в подальшому в установленому законом порядку їх дію продовжено до 30.12.2016 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.
Згідно ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявності обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (до судового розгляду кримінальної справи).
Разом з тим, у вказаному провадженні на даний час триває судовий розгляд, а не досудове розслідування, а тому вирішення обвинувачення по суті, з аналізом його обґрунтованості, належить до стадії постановлення вироку, що врегульовано ст. 369, 371, 374 КПК України.
Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового розгляду не може надавати оцінку «обгрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
В той же, ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України, конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд звертає увагу, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів в період непогашеної судимості, які вчинялись з коротким проміжком часу один від одного, кількість вказаних епізодів, шкода потерпілим не відшкодована, що свідчить про існування ризиків, які передбачені ст. 177, 194 КПК України у вигляді можливості вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити незаконну діяльність. Крім того, судом надано доручення установі щодо обстеження та надання необхідного лікування ОСОБА_6 .
Колегією суддів враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких умисних корисливих злочинах, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні злочинів в період непогашеної судимості, кількість вчинених злочинів, не відшкодування потерпілим завданої злочинами шкоди, що також доводить те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та є доказом наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ніж тримання під вартою не досягнуть мети їх застосування у виді забезпечення їх належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 176, 177, 178, 197, 331 КПК України, суд -
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 20.12.2016 року до 18.02.2017 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 діб, починаючи з 20.12.2016 року до 18.02.2016 року.
Строк дії ухвали суду 60 діб, тобто до 18.02.2017 року 24 годин 00 хвилин.
Копію ухвали направити до Вінницької установи виконання покарань №1УДПтС України у Вінницькій області для виконання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: