Ухвала
іменем україни
22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004198 від 14 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Суворова Іртиського району

Павлоградської області Казахстан,

громадянина України, зареєстрованого та

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України,

за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у своїй касаційній скарзі захисник просить вирок щодо ОСОБА_5 змінити та призначити йому покарання на підставі ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, а ухвалу апеляційного суду скасувати. Вважає, що призначене покарання ОСОБА_5 за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України у виді реального позбавлення волі є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.

Термін покарання вказано рахувати з дня затримання з 16 лютого 2016 року. В термін покарання зараховано строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 14 листопада 2015 року по 16 листопада 2015 року.

Речовий доказ: мобільний телефон марки LG G3 Stylus повернуто за належністю.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, 14 листопада 2015 року близько 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 48 по вулиці Фурманова у місті Херсоні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, відкрито, шляхом ривку з руки потерпілої, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні останній численних ударів руками в голову та тулуб, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1466 від 25.11.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, намагався заволодіти належним ОСОБА_8 майном, а саме: мобільним телефоном марки LG G3Stylus, вартістю 5 199 гривень, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, з причини, що не залежали від його волі, не вчинивши всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення. Цією ж ухвалою вказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою прокурора змінено, в резолютивній частині вироку вказано, що відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 14 листопада 2015 року по 16 листопада 2015 року зараховано у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без зміни. Крім того, цією ухвалою апеляційного суду відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_5 строк його перебування під вартою з 16 лютого 2016 року по 20 квітня 2016 року до строку призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про заперечення проти скарги та законність і обґрунтованість судових рішень, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують висновки суду першої інстанції щодо призначеного ОСОБА_5 покарання.

При призначені ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу засудженого, який позитивно характеризується за місцем проживання, конкретні обставини справи та ступінь здійснення злочинного наміру. Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування моральної шкоди визнано обставинами, що пом`якшують покарання, а обставин, що обтяжують покарання, встановлено не було.
Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтованопризначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, тобто в мінімальних межах санкції ст. 186 ч. 2 КК України, і таке відповідає вимогам ст. 68 ч. 3, 69-1 КК України.
Отже, покарання засудженому ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
При розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції її доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_5 покарання за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України перевірив і своє рішення належним чином мотивував, вказавши підстави, з яких визнав її необґрунтованою, погодившись із видом та розміром призначеного ОСОБА_5 покарання. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З такими висновками судів щодо погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги, зміни вироку та ухвали і призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України не знаходить.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3