Ухвала
іменем України
23 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 07 лютого 2017 року та ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000306,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою в якій просить на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 07 лютого 2017 року та ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2017 року, а кримінальне провадження закрити. При прийнятті рішення засуджений просить не брати до уваги речові докази, оскільки вважає їх сфальсифікованими.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України у скарзі, крім іншого, зазначаються:
- судове рішення, що оскаржується;
- обґрунтування вимог особи яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
- вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.

Зазначених вимог закону засуджений не дотримався. У касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що скаржиться на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 07 лютого 2017 року та ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2017 року та просить закрити кримінальне провадження щодо нього за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення. Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2017 року стосується виконання вироку суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст. 424 КПК України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку,

а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Відповідно до вимог

ч. 2 цієї ж статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, слід звернути увагу ОСОБА_4 що оскаржувані судові рішення є різні за своєю правовою природою, а тому не можуть бути оскаржені одночасно в одній касаційній скарзі, з огляду на

ч. 1, ч. 2 ст. 424 КПК України та підлягають окремому оскарженню.

Крім того, у своїй касаційній скарзі засуджений не обґрунтовує в чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
При цьому невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неналежна, на думку засудженого, оцінка

доказів, неповнота досудового та судового слідства, відповідно до вимог

ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також, ч. 1 ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

4) змінити судове рішення.

З урахуванням зазначеного, прохання ОСОБА_4 за наслідками розгляду касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України.
Крім того, згідно з ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити ОСОБА_4 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги 15 (п`ятнадцять) днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3