Справа № 515/910/16-к
Провадження № 1-кп/515/1522/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

14 липня 2017 р.

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 17 березня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Тараклія Чадир-Лунгського району Республіки Молдова, з неповною середньою освітою, громадянина України, болгарина, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2016 року у вечірню пору доби (встановити точний час не виявилося можливим), ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання в буд. АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив в сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_8 та, діючи умисно, наніс їй не менше двох ударів руками в область голови. Далі, піднявши з підлоги біля ліжка дерев`яний табурет, намагався нанести ним потерпілій не менше двох ударів в область верхньої частини тіла та голови, від яких остання захищалася руками, у зв`язку з чим удари прийшлися саме по верхнім кінцівкам, в подальшому наніс їй не менше п`ятнадцяти ударів руками в область верхньої частини тіла та кінцівок ОСОБА_8 , внаслідок чого остання отримала наступні тілесні ушкодження: перелом зовнішньої третини правої ключиці з крововиливом в навколишні м`які тканини, розрив зв`язок лівого акроміально-ключичного зчленування з крововиливом в навколишні м`які тканини, переломи ребер: лівих 1-3 ребер по середньоключичної лінії 4 ребра попередньої та середньої пахвових лініях, 5,6 ребер по передній пахвовій лінії, правих 2 ребер по середньоключичної лінії, 3 ребра по середньоключичної та передньої пахвової лініям, 4,5 ребер по середньоключичної та середньої пахвової лініям, 6 ребра посередньої пахвової лінії, 8 ребра попередньої пахвової лінії, 9,10 ребер полопаточної лінії, 11 ребра по задньої пахвової лінії з пораненнями пристінкової плеври та крововиливами в оточуючі переломи міжреберні м`язи, наявність рідкої крові та згортків в правій (500 мл) та лівій (300 мл) плевральних порожнинах, множинні рани плеври та тканини обох легень на задньо-бокових поверхнях в проекції переломів ребер з оточуючими крововиливами, рвана рана на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча, відкритий перелом верхньої третини правої плечової кістки з крововиливами в навколишні м`які тканини, переломи обох кісток нижньої третини лівого передпліччя з крововиливами в навколишні м`які тканини, від яких ОСОБА_8 померла на місці події. Ушкодження у вигляді вищевказаних переломів та наслідків, до яких вони привели (крововтрата, жирова емболія, шок) у своїй сукупності, були небезпечними для життя, привели до смерті і за цим критерієм, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб.

Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленими у неї тілесними ушкодженнями у вигляді множинних переломів ребер, ключиць та верхніх кінцівок, на що вказують слідуючі морфологічні дані: наявність відкритого перелому верхньої третини правої плечової кістки, закритих переломів обох кісток нижньої третини лівого передпліччя, перелому правої ключиці, розриву зв`язок лівого акроміально-ключичного зчленування, множинних переломів правих та лівих ребер, що привело до крововиливів в оточуючі м`які тканини, кровотечі в праву та ліву плевральні порожнини, утворенню множинних поранень плеври та тканини обох легень й розвитку шоку та жирову емболію, що й привело до смерті.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та надав показання, що його мати раніше була засуджена за вбивство та відбула покарання в місцях позбавлення волі, після чого повернулася проживати до с.Жовтий Яр, куди пізніше з попереднього місця проживання приїхав і він і разом з матір`ю вони проживали приблизно з 2010 року. Мати завжди зловживала алкогольними напоями та примушувала ОСОБА_6 це робити, пропивала свою пенсію, провокувала сварки, висувала різні претензії ОСОБА_6 , в стані алкогольного сп`яніння поводила себе агресивно та майже не контролювала свої вчинки. 16 березня 2016 року мати в черговий раз, будучи нетверезою, спровокувала сварку, вивела ОСОБА_6 з рівноваги, від чого він не стримався, між ними відбулася бійка та, перебуваючи у вкрай збудженому стані, він, мабуть не розрахував свої сили, наніс матері ряд ударів, спричинивши їй чисельні тілесні ушкодження. Зазначив, що на теперішній час дуже шкодує з приводу того, що сталося, переосмислив вчинене ним і кається в скоєному та просив пробачення у потерпілих.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що покійна ОСОБА_8 насправді зловживала часто алкогольними напоями, пропивала пенсію, нерідко вела себе агресивно по відношенню до сина, вчиняючи сварки, провокувала його на конфлікти, бажала, щоб він жив за її правилами та виконував все те, чого хотіла вона. ОСОБА_6 , навпаки, спиртними напоями не зловживав, був неконфліктною особою, будь-яких скарг на нього не надходило, хоча і неофіційно, але працював на різних роботах по найму, відкликався на прохання про допомогу. На думку потерпілих, ОСОБА_6 безсумнівно дуже шкодує про те, що сталося, а тому вони просили його суворо не карати та призначити саму мінімальну міру покарання і дати йому шанс на виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням матеріалів кримінального провадження, пов`язаних з визначенням долі речових доказів та розміру процесуальних витрат, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість ОСОБА_6 .

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.121 ч. 2 КК України - тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий; за місцем мешкання характеризується добре, офіційно не працює, на обліку в психіатра на нарколога не перебуває.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Суд не визнає наявність обтяжуючої обставини, а саме перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння під час скоєння злочину, оскільки дана обставина не доведена будь-якими належними та допустимими доказами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, через складний мікроклімат в сімї.

Згідно ст.12 ч.4 КК України злочин передбачений ст.121 ч.2 КК України являється тяжким.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ст.121 ч.2 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст.75 КК України, суд не вбачає.

Однак, приймаючи до уваги кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, з урахування його особи, а саме: його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_6 норми ст.69 КК України, призначивши йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України.

У зв`язку із призначенням покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення його виконання, залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, складає 703 грн.68коп. (а.с.64). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до п.4 ч.9. ст.100 КПК України, визнане речовими доказами майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 , підлягає знищенню як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане (а.с.а.с.53-56).

Цифрові носії - диск DVD-диск Verbatium 4,7 Gb з відеофайлом огляду двох табуретів, вилучених при огляді місця події будинку АДРЕСА_1 , DVD-диск Verbatium 4,7 Gb з відеофайлом відібрання пояснення у ОСОБА_6 , DVD-диск Verbatium 4,7 Gb з відеофайлом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , долучені до матеріалів кримінального провадження підлягає залишенню при матеріалах кримінального провадження (а.с.а.с. 58-63).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання, застосувавши ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання з 18 березня 2016 року.

В строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18 березня 2016 року - до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази дві наволочки, вирізку з матрацу, клок (пасмо) волосся, змив речовини бурого кольору, два молотка, два дерев`яних табурети, зріз деревини з плямою бурого кольору, кип`ятильник з плямою бурого кольору, байкову рубаху (сорочку), жилетку, куртку спортивну, штани сірого кольору, штани спортивні, сорочку в клітинку, кофту спортивну, ботинки (взуття), сокиру, два жилети, кофту, ритузи, дві майки, чотири шкарпетки, светр, халат, хустку, вилучені при огляді місця події в будинку АДРЕСА_1 передані до камери зберігання речових доказів Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області - знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

Речові докази - цифрові носії три DVD-диски Verbatium 4,7 Gb - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 703 грн.68 коп.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Апеляційна скарга на вирок подається Апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Сивоконь