Справа № 308/4905/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Словацької Республіки, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , особистий номер НОМЕР_1 , виконавчого директора ТОВ «MiMiB s.r.o.», одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000026, сформованим 25.05.2017 року, органом досудового розслідування слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2013 року за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України.
Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення ініційовано клопотання про обрання до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наступні обставини.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області розслідувалась кримінальна справа № 54 по обвинуваченню громадян Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ними злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України, яка виділена в окреме провадження 08.06.2011 року з кримінальної справи № 20 по обвинуваченню громадянина України ОСОБА_13 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 1 ст. 263 КК України.

20.02.2013 року відомості про вказані кримінальні правопорушення відносно громадян Словацької Республіки Зольомі Норберта ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ), вступивши у злочинну змову, намагались організувати канал контрабанди вогнепальної нарізної стрілецької зброї з України в Словацьку Республіку для подальшої її реалізації в країнах Євросоюзу.

З метою організації вчинення даного злочину, ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) залучили до своєї злочинної діяльності громадянина України ОСОБА_13 , вступивши з ним на території Словацької Республіки в листопаді 2010 року у попередню злочинну змову, у відповідності до якої в обов`язки ОСОБА_13 входило підшукання на території України продавців вогнепальної нарізної зброї для незаконного її придбання, подальшого контрабандного переміщення за межі території України в Словацьку Республіку та реалізації на території країн Євросоюзу.

На виконання відведеної йому ролі, в період з листопада 2010 року по лютий 2011 року, ОСОБА_13 займався підшукуванням осіб на території України, які б змогли продати йому та громадянам Словацької Республіки Зольомі Норберту ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_15 ( ОСОБА_10 ) нарізну вогнепальну зброю.

В ході пошуків продавців зброї, ОСОБА_13 та громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) звернулися до громадянина України ОСОБА_16 , у якого замовили 5 пістолетів марки «ФОРТ 14ТП 9х18мм».

Однак свій, намір, щодо контрабанди зброї громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ), а також громадянин України ОСОБА_13 до кінця не довели, виконавши усі дії, які вважали необхідними для цього, оскільки ОСОБА_13 був викритий та затриманий 18.02.2011 року правоохоронними органами при отриманні замовлених пістолетів марки «ФОРТ 14ТП 9х18мм».

З урахуванням зібраних доказів, 08.06.2011 року, слідчим винесено постанови про притягнення громадян Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), як обвинувачених по кримінальній справі у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України, однак пред`явити їм обвинувачення не виявилося за можливе, оскільки їх місцезнаходження невідоме, у зв`язку із чим, в той же день громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) оголошені в розшук.

У відповідності до повідомлення оперативного підрозділу Управління військової контррозвідки у Західному регіоні № 79/4-902 від 31.03.2012 року, громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ), 22.11.2012 року оголошені в міжнародний розшук.

21.02.2013 року на підставі зібраних у рамках кримінального провадження № 0000026 доказів, стосовно громадян Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) складені повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України.

21.02.2013 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, оскільки усі необхідні і можливі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії виконані, а підозрювані громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) переховуються від органу слідства та суду і їх місцезнаходження невідоме, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

З метою розшуку та затримання підозрюваного громадянина Словацької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) 02.10.2013 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно останнього винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

24.05.2017 року громадянин Словацької Республіки ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) затриманий в пункті пропуску «М. Березний» при спробі в`їзду на територію України.

Таким чином, місцезнаходження розшукуваного громадянина Словацької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) встановлено.

В той же день, досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Слідчий вказує, що вина громадянина Словацької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) у вчинених кримінальних правопорушеннях в повній мірі підтверджується зібраними доказами: показаннями обвинуваченого ОСОБА_13 , показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , матеріалами технічного документування та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Беручи до уваги наведені вище обставини слідчий стверджує, що підозрюваний громадянин Словацької Республіки ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) може в подальшому продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що останній є іноземним громадянином, постійного місця проживання на території України не має, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю застосувати відносно громадянина Словацької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, з підстав викладених у ньому, та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_14 у судовому засіданні заперечив проти клопотання, пояснивши, що він визнає факт його зустрічі в Україні у листопаді 2010 року з особами на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , причетними, як йому стало відомо в подальшому, до продажу зброї. З його слів йому відомо, що особа на ім`я ОСОБА_21 наразі засуджений у Словаччині за вчинення злочину, пов`язаного з поводженням зі зброєю у Словаччині. Також у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_14 підтвердив про одержання ним у 2013 році повідомлення про підозру, зазначивши, що при цьому його допитували як свідка, і в ході свого допиту він підтвердив своє знайомство з особами на ім`я ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . Як при вказаному його допиті, так і в даному судовому засіданні ОСОБА_14 наголосив, що він не причетний до вчинення злочинів та домовленості з особами на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_21 щодо організації придбання на території України зброї з метою подальшого продажу зброї за кордон. Просить відмовити у задоволенні клопотання та врахувати, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, наголосивши на необґрунтованості підозри, яка на його думку не підтверджена належними доказами. Також вказав на недоведеність у клопотанні належними доказами ризиків щодо перешкоджання його підзахисним у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження. При вирішенні клопотання просив врахувати, що його підзахисний має на утриманні неповнолітню дитину.
Заслухавши думку прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000026 від 20.02.2013 року, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України.
З внесеного клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що 21.02.2013 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2013 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 194 КПК України, за якою передбачено, що слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. Слідчим суддею у даній ухвалі констатовано, що у відповідності до повідомлення оперативного підрозділу Управління військової контррозвідки у Західному регіоні № 79/4-902 від 31.03.2012 року, громадяни Словацької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошені в міжнародний розшук.

Згідно з даними долученого до клопотання протоколу про затримання 24.05.2017 року ОСОБА_14 був затриманий в пункті пропуску «М. Березний» при спробі в`їзду на територію України.

За приписами ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до положень ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду даного клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин.
Водночас, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства (Fox, Campbell and Hartley v United Kingdom, №№ 12244/86; 12245/86; 12383/86) від 30 серпня 1990 р. п. 32). Однак, при цьому, в розумінні положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Отже, дослідивши долучені до клопотання докази, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 КК України).
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_15 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, те, що такі було вчинено за попередньою змовою групою осіб, а також бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_15 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, тобто є підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя враховує особу підозрюваного ОСОБА_9 , зокрема, його вік та стан здоров`я, а також те, що він є громадянином Словацької Республіки, постійного місця проживання на території України не має, є одруженим і має на утриманні неповнолітню дитину.
З огляду на зазначені обставини, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя виходить з вимог ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_22 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1600 гривень.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_14 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_9 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Словацької Республіки, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , особистий номер НОМЕР_1 , виконавчого директора ТОВ «MiMiB s.r.o.», одруженого, на утриманні одна малолітня дитина,, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 та ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 11 год. 25 хв. 24.05.2017 року.
Строк дії ухвали закінчується 21.07.2017 року включно.
Призначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_22 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень 00 коп.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_14 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде складений і оголошений учасникам судового провадження 26 травня 2017 року о 13 год. 45 хв.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1