Справа № 640/7964/17
н/п 1-кс/640/4194/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - ОСОБА_4
29.05.2017 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ТОВ «Автоскладальне підприємство «Кобальт», зареєстрований: м. Харків, Червонозаводський р-н, вул. Гамарника, 7/9, к.т. НОМЕР_2 шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 27.05.2017, приблизно о 07:45, в районі будинку № 10 по вул. Дачна с. Надточиї Харківського району Харківської області, автомобілем «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 стався наїзд на пішохода ОСОБА_7 , з послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді паркану вищевказаного будинку. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримав тяжкі травми.
27.05.2017 з 12:10 до 14:45 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події автомобіль «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 на вищезазначеній ділянці дороги, слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 був оглянутий та вилучений, який має сліди механічних пошкоджень, які утворились в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, враховуючи положення ст.98 КПК України, автомобіль відділу розслідування злочинів у сфері транспорту, є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, з метою з`ясування, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ТОВ «Автоскладальне підприємство «Кобальт», зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Згідно із вимогами ст.100 КПК України та п.20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Сторона обвинувачення зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його власника
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання.
Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні покладалася на розсуд суду.
27.05.2017 з 12.10 год. до 14.45 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в районі будинку АДРЕСА_2 , проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.05.2017 вилучено майно, зазначене в даному клопотанні слідчого (а.с. 6-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ «Автоскладальне підприємство «Кобальт», зареєстрований: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_1 майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1