Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1339/17
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту

20 березня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ;
прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження за №0000185 від 24.06.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
До Придніпровського районного суду м.Черкаси надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.02.2017 року дане провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального Кодексу України. Порушень норм Кримінального процесуального кодексу України при проведенні досудового розслідування не вбачається. Тому із зазначених підстав можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Також заявив клопотання з приводу об`єднання із кримінальним провадженням, яке наявне у суді, де обвинувачуються інші учасники даного епізоду за попередньою змовою. Крім цього, повідомив, що у обвинуваченого закінчився запобіжний захід у виді домашнього арешту, тому необхідно обрати вказаний запобіжний захід знову строком 60 днів.

Обвинувачений підтримав думку прокурора, з приводу висловленого не заперечив, повідомив, що визнає вину.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає умовам даного Кодексу.

При цьому суд не обговорює питання щодо істотності чи неістотності допущених слідчим порушень закону, оскільки ст.2 КПК України вимагає, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати таким передбаченим ст.7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права і законність.

Про невиконання слідчим вимог закону при складанні обвинувального акта, а прокурором при його затвердженні, свідчать наступні факти.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості і у наступній послідовності :

(а)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

(б)правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,

(в)формулювання обвинувачення.

Повернення перевіреного судом обвинувального акта прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ознайомившись із наданим обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що обвинувачення належним чином не сформульоване та містить встановлені судом протиріччя, зокрема: у фактичних обставинах сформульованого обвинувачення містяться суттєві розбіжності із обвинувальним актом, який перебуває на розгляді в суді в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000836 від 28.01.2016 року відносно епізоду по 20.01.2016 року та 26.01.2016 року.

В даному та іншому обвинувальному акті різні люди вчиняли різні дії, що ускладнить розгляд даних обвинувальних актів по суті в судовому засіданні. Ар.5 обвинувального акту відносно письменного вказано, що ОСОБА_5 розмахував ножем в бік ОСОБА_6 , в іншому обвинувальному акті даного дня розмахував ножем ОСОБА_4 .

В даних обвинувальних актах одні ті самі події інкримінуються по різному, що призводить до некоректно сформованого обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Так ар.о.а. 7 ОСОБА_4 зазначена правова кваліфікація, яка у точності відповідає кваліфікації зазначеній в ч.2 ст.189 КК України, а не із застосуванням кваліфікуючих обставин по даному епізоду. При цьому аналогічні дії Учасникам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.189 КК України в обвинувальному акті, затвердженому 29.06.2016 року сформовані по іншому ар.17 вказаного о.а. (копія додається). Висвітлене підтверджує наявність численних розбіжностей, що не припустимо для призначення до судового розгляду

Також в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 визнано потерпілою виключно ОСОБА_8 а в іншому провадженні по даному епізоду визнано потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Суд приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування допущені істотні порушення норм кримінального процесуального закону, які порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_4 , в частині конкретного формулювання обвинувачення, та щодо порушення права на захист від нього, та перешкоджають суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Ці порушення неможливо усунути під час судового розгляду у передбаченому ст.338 КПК України порядку, тому що частиною першою вказаної норми закону передбачена можливість змінити прокурором обвинувачення з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Про нові фактичні обставини в даному конкретному випадку йтись не може, тому що тим встановленим під час досудового розслідування фактичним обставинам дана перекручена оцінка, що потягло за собою формулювання обвинувачення в такому вигляді, який суперечить законодавству і порушує права обвинувачених на захист і на справедливий суд.

З приводу заявленого клопотання прокурором щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту то воно не підлягає задоволенню, так як порушене питання повинно розглядатися в підготовчому судовому засіданні у відповідності до порядку, передбаченому розділом ІІ КПК України. Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії, що обрання такого запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання здійснюється за письмовим клопотанням учасників кримінального провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК. В протилежному разі зумовлюється порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 року у справі Чанєв проти України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 314-316, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000185 від 24.06.2016 року, стосовно ОСОБА_4 , разом із доданими до нього матеріалами, - повернути прокурору.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені та зазначені недоліки в описовій частині ухвали протягом 45 днів з моменту отримання.

Щодо заявленого клопотання прокурором по обранню запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, процесуальному прокурору, а також іншим учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий: ОСОБА_1