Справа № 743/1037/17
Провадження №1-кс/743/95/17
УХВАЛА
27 липня 2017 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , начальника СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки клопотання ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000400 від 12.09.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , посилаючись на ст.ст.170, 173, 174 КПК України, ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, звернувся до суду з клопотанням про повне скасування арешту, накладеного на належне йому майно, із забороною користування та розпорядження автомобілем RENAULT TRAFIK д.н. НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також про передання йому автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначив, що Ріпкинським ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, починаючи з 12.09.2015 року, розслідується кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а 19.05.2017 року за наслідками обшуку, автомобіль та реєстраційне свідоцтво були вилучені у власника та визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді від 24.05.2017 року на автомобіль і реєстраційне свідоцтво було накладено арешт із забороною користування та розпорядження ними, з метою проведення комплексної автотехнічної судово-медичної експертизи, з метою перевірки причетності до злочину та запобігання його відчуженню, приховуванню, зміни стану, до закінчення досудового розслідування по справі.

Під час досудового розслідування, починаючи з 2015 року осіб, причетних до злочину встановлено не було, а на момент звернення ОСОБА_6 до суду з клопотанням про зняття арешту майна, експертиза автомобіля проведена, вона не дала позитивних результатів, отже подальше відчуження майна є недоцільним та суперечить як положенням діючого процесуального законодавства, так і інтересам власника, котрий має захворювання опорно-рухового апарату та здійснює догляд за інвалідом І групи.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав свої вимоги, додатково пояснивши, що у вересні 2015 року через декілька днів після виявлення поблизу с.Звеничів Ріпкинського району трупу чоловіка, який ймовірно загинув внаслідок ДТП, його транспортний засіб, а також транспортні засоби інших жителів вказаного населеного пункту оглядали працівники міліції, які не виявили жодних слідів ДТП. Версія органу досудового слідства про причетність ОСОБА_6 та належного йому автомобіля до ДТП, грунтується лише на показах одного свідка, поведінка якого дає підстави сумніватися в тому, що він у повній мірі здатен правильно сприймати фактичні обставини справи та давати про них достовірні свідчення. Починаючи з вересня 2015 року і до травня 2017 року ОСОБА_6 міг вільно і безперешкодно розпорядитися належним йому автомобілем, однак не зробив цього.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на момент звернення ОСОБА_6 до суду з клопотанням, жодних доказів причетності власника майна до кримінального правопорушення не здобуто, як не здобуто і даних про те, що автомобіль, на який накладено арешт, був причетний до ДТП, отже в силу ст.98 КПК України, він не може вважатися речовим доказом. Накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і приєднання його до матеріалів справи, стороною обвинувачення взагалі належним чином не обгрунтовувалось. Крім того, накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення позову також суперечить фактичним обставинам справи, оскільки будь-які фізичні особи не визнані потерпілими у кримінальному провадженні.

Під час зясування фактичних обставин справи слідчий не заперечував проти повернення автомобіля власнику, однак із забороною відчуження цього майна, але в судових дебатах вказав, що з використанням транспортного засобу в подальшому необхідно проводити інші процесуальні дії, зокрема предявляти його для впізнання, проводити слідчий експеримент та, ймовірно, призначати додаткові експертизи.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, в частині зняття арешту з автомобіля, з тих підстав, що причетність ОСОБА_6 до ДТП підтверджується показами свідка, котрий був допитаний як слідчим Нацполіції, так і слідчим суддею під присягою. Крім того, повернення заарештованого майна можливе за умови закриття кримінального провадження, або за умови звернення слідчого до суду з клопотанням про зняття арешту з цього майна.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали додані до клопотання, а також матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 12.09.2015 року Ріпкинським ВП ЧВП ГУНП в Чернігівські області розслідується кримінальне провадження № 0000400, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_7 .

Матеріалами справи підтверджується, що смерть ОСОБА_7 могла настати в с.Звеничів внаслідок ДТП, а саме переїзду легковим автомобілем, ймовірно 08.09.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подія злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, мала місце.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що станом на вересень 2015 року він проживав в с.Звеничів Ріпкинського району і надавав працівникам міліції для огляду свій автомобіль.

Пояснення ОСОБА_6 узгоджуються з матеріалами справи, зокрема інформацією, викладеною в рапортах працівників міліції від 13.09.2015 року, 16.09.2015 року, 18.09.2015 року та 21.09.2015 року про те, що за наслідками допитів свідків, подвірних обходів та перевірки медичних закладів, не встановлено очевидців події і транспортних засобів причетних до ДТП, а також осіб, які б зверталися до медичних закладів.

З довідки начальника КМ Ріпкинського РВ УМВС вбачається, що на 14.09.2015 року було заплановано подворовий обхід в с.Велика Вісь та с.Звеничів з метою відпрацювання транспортних засобів у вказаних населених пунктах. На той час була наявна інформація про причетність до ДТП автомобілів ВАЗ - 2106 та ВАЗ - 2102.

06.06.2016 року слідчим було допитано жителя с.Звеничів, який показав на ймовірну причетність до злочину ОСОБА_6 , який керував власним автомобілем.

11.07.2016 року вказаний свідок, за клопотанням слідчого, був допитаний слідчим суддею Ріпкинського районного суду.

Водночас, упродовж червня 2016 року - травня 2017 року покази відка про причетність ОСОБА_6 до ДТП, не перевірялись.

Разом з цим, довідкою поліклінічного відділення Ріпкинської ЦРЛ від 24.05.2017 року підтверджується, що особа, яка дала покази про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями.

Таким чином, версія сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, грунтується виключно на показах однієї особи, і вказані свідчення піддаються розумному сумніву, з урахування даних про психічне здоровя цього свідка.

Станом на 27.07.2017 року підозра у кримінальному провадженні будь-кому не предявлялась.

З висновку комплексної судової медико-автотехнічної експертизи вбачається, що відсутні обєктивні дані, які б давали змогу вважати доведеним факт контактної взаємодії автобуса RENAULT TRAFIK д.н. НОМЕР_1 та загиблого ОСОБА_8 .

Таким чином, висновок експерта не лише не підтверджує факту причетності транспортного засобу, належного ОСОБА_6 до ДТП, але й визначає цей транспортний засіб як автобус, а не легковий автомобіль, про контакт потерпілого з яким йдеться у висновку судово-медичної експертизи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що автомобіль RENAULT TRAFIK д.н. НОМЕР_1 , являється матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим приєднано до матеріалів справи оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на імя ОСОБА_6 і засвідчена копія вказаного документу, однак на момент розгляду клопотання про зняття арешту з майна, свідоцтво не являється речовим доказом, у розумінні ч.2 ст.98 КПК України.

Водночас, в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи ОСОБА_6 про необхідність повернення йому автомобіля, оскільки власник майна має захворювання у виді остеохондорозу міжхребцевих дисків; грижу міжхребцевого диску; кісту поперекового відділу хребта.

Матеріалами справи також доводиться, що ОСОБА_6 , починаючи з 10.12.2014 року, здійснює догляд за інвалідом І групи по зору - ОСОБА_9 , 1941 року народження.

Крім того, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 729 підтверджується, що ОСОБА_9 , починаючи з 10.02.2015 року має гіпертонічну хворобу за ішемічним типом та лівосторонню геміплегію.

Таким чином, доводи ОСОБА_6 про необхідність використання автомобіля у власних цілях та з метою обслуговування інваліда І групи, знайшли своє підтвердження.

Абзацем 2 ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд вважає, що відсутність потреби в подальшому арешті майна, доведена його власником, а також доказами, зібраними органом досудового слідства. Керуючись ст.ст.174, 369-372, 532 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Повністю скасувати арешт на автомобіль RENAULT TRAFIK д.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , із забороною розпоряджатися та користуватися ними, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.05.2017 року, які належні ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000400 та зобов`язати слідчого СВ Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_10 передати ОСОБА_6 , вказане вище майно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області упродовж 5 днів, з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1