Справа № 523/9125/16-к
Провадження №1-кп/523/195/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0007982 від 30.12.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.02.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2 КК України 2001р. у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України 2001р. звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 26.01.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст. 186 ч.2, 304 ч.1 КК України у виді позбавлення волі стоком 4 роки 6 місяців.

у скоєнні кримінальних правопорушення, передбаченого ст.ст.186 ч.3, 15 ч.2 КК України,-

Встановив:
29.12.2015року біля 04:40 годин ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Овідіопольські ковбаси», який розташований за адресою м. Одеса, пр-кт Добровольського,98, де у нього винник злочинний намір на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження обшивки магазину, проник всередину магазину. Де таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме грошові кошти в розмірі 115 гривень, 32 пакетиків кави «Nescafe», вартістю 80 гривень, продукти харчування ковбаса ліверна, вартістю 11,75 гривень, ковбаса копчена, вартістю 57 гривень копчена м`ясо, вартістю 87,75 гривень, сума спричиненого збитку складає 236,50 гривень. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном намагався непомітно покинути магазин «Овідіопольські ковбаси», який розташований за адресою м. Одеса, пр-кт Добровольського, 98, проте, його злочинні дії були помічені свідком ОСОБА_7 , який з метою припинення злочинних дій ОСОБА_4 , намагався його зупинити при цьому почав йому кричали, однак ОСОБА_4 відмовився виконати вимогу ОСОБА_7 , і продовжуючи свої злочинні дії, з метою утримання при собі викраденого ним майна з місця скоєння злочину з викраденим майном намагався зникнути, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 236,50 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що дійсно 29.12.2015 року біля 04:40 год. перебував за адресою м. Одеса, пр-кт Добровольського,98, та вирішив проникнути всередину магазину «Овідіопольські ковбаси», з ціллю крадіжки майна. При цьому пошкодив обшивку на задній стінці магазину та проник всередину. В магазині взяв картонну коробку з копійками, коробку з стіками кави, яку помістив до кишені, та коли через отвір залишав приміщення магазину, зі спини його схопив за одяг чоловік та наніс один удар, однак він вирвався та продовжив тікати в бік автобусної зупинки, де його затримав вказаний чоловік та викликав працівників поліції.

Однак, незважаючи на часткове визнання ОСОБА_4 своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3, ч.2 ст.15 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілого, свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що являється власником магазину «Овідіопольські ковбаси», який розташований за адресою АДРЕСА_2 . В даному приміщенні встановлена сигналізація, яка 29.12.2015 року біля 04:40 год. спрацювала, про що на його смартфон та смартфон ОСОБА_7 надійшов сигнал. Коли, приїхав на місце, то обвинувачений вже був затриманий. Зі слів ОСОБА_7 , який прибув до магазину раніше, дізнався, що він став свідком, як обвинувачений в руках його була картонна коробка з продуктами харчування, через отвір в задній стінці магазину, який утворився внаслідок пошкодження обшивки, тікав з приміщення магазину. При цьому на вимогу зупинитися не реагував, та продовжив тікати в бік автобусної зупинки, де ОСОБА_7 його затримав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що раніше працював у потерпілого торговим представником. 29.12.2015 року біля 04:40 год. на смартфон прийшов сигнал про спрацювання сигналізації в магазині «Овідіопольські ковбаси», який розташований за адресою м. Одеса, пр-кт Добровольського, 98. Одразу, він на своєму автомобілі прибув до магазину, обійшов його навколо та побачив, як обвинувачений через отвір в задній стінці магазину, який утворився внаслідок пошкодження обшивки, залишав приміщення магазину. При цьому, він схопив обвинуваченого за одяг та наніс один удар в обличчя, однак останній вирвався, на вимогу зупинитися не реагував та продовжив тікати в бік автобусної зупинки, де він обвинуваченого затримав та викликав працівників поліції. Додав, що обвинувачений не чинив опору, а також коли тікав викидав продукти, які викрав.

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу,суд критично відноситься до показів з точки зору ОСОБА_4 в тій частині, що він не скоював грабіж, оскільки його нерозуміння та бачення ситуації спростовуються детальними, чіткими та послідовними поясненнями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні прямо вказав на обвинуваченого, як на чоловіка, який 29.12.2015 року біля 04:40 год. виліз разом з продуктами харчування через пошкоджену обшивку на задній стінці магазину«Овідіопольські ковбаси», який розташований за адресою м. Одеса, пр-кт Добровольського, 98, та почав тікати, на крики не реагував. В подальшому був затриманий свідком ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.
В правдивості та достовірності свідчень свідка та потерпілого у суду не виникає сумнівів.
Версія ОСОБА_4 , розцінюється судом, як спроба уникнути кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину.

Таким чином, оцінюючи у сукупності досліджені докази, покази потерпілого, свідка, спосіб вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов до висновку, що у ході розгляду справи прокурор, підтримуючий державне обвинувачення довів винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.186 ч.3, 15 ч.2 КК України, доводи якого були спростовані встановленими фактами, та судом було отримано достатньо доказів винуватості

обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачені ст.ст.186 ч.3, 15 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчиненого повторно, та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, його особисте відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, вчинення злочину особою повторно.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування експерти не залучались.

Також з`ясовано, що у ході досудового розслідування долучалися речові докази, а саме 30 пакетиків кави «Нескафе», ковбаса, ковбаса ліверна, копчений подчеревок, грошові купюри в розмірі 115 гривень, які як вбачається передані потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за № 0007982 від 30.12.2015р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілими не пред`являвся.

Таким чином, оцінюючи обставини скоєних кримінальних правопорушень, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд, приймаючи до уваги позицію потерпілого щодо застосування відносно обвинуваченого не суворої міри покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав частково, його спосіб життя, відсутність постійного заробітку, особисте ставлення до вчиненого діяння, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає до уваги ту обставину, що відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 08.06.2015 року до 06.08.2015 року, з 26.08.2016 року до набрання вироком законної сили .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.71, 72 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 15 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 місяців.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 08.06.2015 року до 06.08.2015 року, з 26.08.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , залишити не змінною - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного поміщення до установи відбування покарання з 26.05.2016 року .

Речові докази 30 пакетиків кави «Нескафе», ковбаса, ковбаса ліверна, копчений подчеревок, грошові купюри в розмірі 115 гривень, які передані потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за № 0007982 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2015р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: