Справа пр. №1-кс/756/1462/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Зі змісту клопотання вбачається, що 31 липня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 9 у ОСОБА_6 виник конфлікт з ОСОБА_4 , який штовхнув його воду, внаслідок чого був пошкоджений мобільний телефон ОСОБА_6 . О 13 год. 52 хв. на місце події прибув автопатруль №552 у складі працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На прохання працівників поліції сісти у службовий автомобіль Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_1 , для доправлення особи до Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 погодився. В автомобілі підозрюваний поводився агресивно та зухвало, лаявся, намагався самовільно залишити салон, на вимогу працівників поліції заспокоїтись та припинити чинити опір не реагував. Після цього ОСОБА_4 двічі вдарив рукою в обличчя інспектора патрульної поліції ОСОБА_7 , умисно завдавши працівнику правоохоронного органу побої у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням працівником службових обов`язків.
Слідчий в клопотанні вказав, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , слідчий покликається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Отже, відповідно ч. 1 ст. 177, ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою запобігання вищевказаним спробам (ризикам), слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання слідчого та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 по суті клопотання ніяких заперечень не висловив та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою, де він фактично мешкає, а саме: АДРЕСА_2 .
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань убачається, що 31 липня 2017 року щодо ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за обставин, викладених в описовій частині клопотання.
ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано не було.
01 серпня 2017 року о 13 год. 43 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
02 серпня 2017 року о 13 год. 30 хв. підозрюваному ОСОБА_4 були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених цією статтею, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколу допиту потерпілого, протоколу допиту підозрюваного, протоколах пред`явлення особи до впізнання, довідці, виданій Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги від 31 липня 2017 року №5336, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Метою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам переховуватися ним від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан його здоров`я, його майновий стан, особу та репутацію підозрюваного, наявність у нього зареєстрованого місця проживання та постійного місця проживання, міцність його соціальних зв`язків, та приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливим спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 у період доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. на строк два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: заборонити залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби; прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду; за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Строк дії ухвали до 03 жовтня 2017 року.
Ухвалу надіслати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1