Справа № 714/933/16-к
Провадження № 1-кп/714/115/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2016 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Герцаївського районного суду Чернівецької області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області по кримінальному провадженню № 0000325 від 01.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, раніше не судимого

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.198 та ст.358 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, у ході досудового розслідування встановлено, що 22 листопада 2016 року у вечірній час ОСОБА_6 , перебуваючи в с.Годинівка Герцаївського району Чернівецької області, на території пилорами його зятя - приватного підприємця ОСОБА_7 , розташованої за вказаною адресою, діючи умисно, незаконно прийняв від невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_8 » для подальшого оплатного зберігання, на території вказаної пилорами лісодеревину дуба в кількості 9 стовбурів загальним об`ємом 7,28 м.куб., вартістю 18250 грн., усвідомлюючи при цьому та достовірно знаючи, що вказане майно отримане злочинним шляхом, та будь-які документи, що посвідчували б законність придбання та перевезення вказаної лісодеревини відсутні.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжив зберігати майно завідомо для нього одержане злочинним шляхом на пилорамі його зятя ППОСОБА_7 , в с.Г одинівка Герцаївського району, до 01 грудня 2016 року. У вказаний день, діючи з метою повернення особі, яка залишила йому на зберігання вказане майно здобуте завідомо злочинним шляхом, з використанням підроблених документів - товаротранспортних накладних від імені ПП ОСОБА_7 , та найнявши водія ОСОБА_9 організував перевезення зазначеної лісодеревини дуба з с.Годинівка в с.Петрашівка Герцаївського району, однак автомобіль був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Крім того, 01.12.2016 в ранковий час, ОСОБА_6 перебуваючи в с.Годинівка Герцаївського району Чернівецької області, на території пилорами його зятя - приватного підприємця ОСОБА_7 , розташованої за вказаною адресою, діючи умисно незаконно, з метою надання вигляду законності факту перевезення лісодеревини отриманої завідомо незаконним шляхом, використовуючи наявні у адміністративному приміщенні пилорами чисті бланки накладних з наявними на них підписами та печатками ПП ОСОБА_7 , вніс до вказаних бланків завідомо неправдиву інформацію зазначивши у них, що вказана деревина, яка підлягала перевезенню є власністю ПП ОСОБА_7 , та перевозиться на підставі усної домовленості з іншим приватним підприємцем - ОСОБА_10 , та в такий спосіб підробив документи - накладну № 4 від 01.12.2016 року та товаро-транспортну накладну №3 від 01.12.2016 на перевезення водієм ОСОБА_9 лісодеревини, в кількості 7,3 кубометри, вартістю 18250 грн.

В подальшому, в той же день ОСОБА_6 з метою створення у водія ОСОБА_9 враження законності своїх дій, та для надання останньому права на перевезення вантажу і використання вказаних документів під час зупинки транспортного засобу працівниками правоохоронних органів, надав вказані накладні водію ОСОБА_9 для подальшого використання, не повідомивши останнього про те, що вказані документи є підробленими.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації ( відмивання доходів ), одержаних злочинним шляхом, за ст.358 ч.1 КК України як підроблення офіційних документів, які видаються громадянином підприємцем, який має право видавати такі документи, і які надають права або звільняють від обов`язків, з метою їх подальшого використання.

09 грудня 2016 року між заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини, які пом`якшують покарання як: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті даного злочину, шкода кримінальним правопорушенням не завдана, раніше не судимого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 немає. Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду .

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст.198 та 358 ч.1 КК України, щодо узгодженого покарання за ст.198 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання призначити у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуття основного покарання з іспитовим строком на 1 рік, при умові виконання ним обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України, тобто повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні даних правопорушень визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.198 та 358 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_6 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.198 та 358 ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, захисника та обвинуваченого, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_6 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст.ст.198 та 358 ч.1 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином за ст.198 КК України злочином середньої тяжкості, за ст.358 ч.1 КК України - невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення, забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.198 та 358 ч.1 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 09 грудня 2016 року між останнім та заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000325 від 01.12.2016 року і узгоджену сторонами міру покарання за ст.198 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.1 ст.358 КК України штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 3400 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання призначити у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття основного покарання з іспитовим строком на 1 рік, при умові виконання ним обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має постійне зареєстроване місце проживання, обст авин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, відсутності потерпілих, заявленого цивільного позову та шкоди.

Питання щодо речових доказів та зняття арешту накладеного на речові докази ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2016 року вирішено відповідно до ст.ст. 100 та 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 грудня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.198 та ст.358 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді:

- за ст.198 КК України у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 ( двісті ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 ( три тисячі чотириста ) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 ( один ) рік.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 ( один ) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.3 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

Зняти арешт накладений ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2016 року на речовий доказ автомобіль марки «Камаз-43105», номер шасі НОМЕР_1 , рама НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , мешканцю с.Черепківці Глибоцького району Чернівецької області та повернути останньому (а.к.п 34-35).

Зняти арешт накладений ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2016 року на речовий доказ 9 (дев`ять) стовбурів деревини породи «Дуб» в кількості 7,28 метрів кубічних, які зберігаються в Герцаївському ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ( м.Герца, вул.Г. Асакі, 19 ) та передати їх в дохід держави (а.к.п 34-35).

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального правопорушення.

Суддя: