АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/573/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 622/941/16-к
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000828 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Розумне Білгородського району Білгородської області, громадянина Росії, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого: 12.09.2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці; 04.06.2014 року постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.05.2014 року, на підставі п. а ст. 4 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, звільнений від подальшого відбування покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишено без змін, до набранням вироку законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 03 червня 2016 р., тобто з моменту фактичного затримання, та зараховано в строк відбування за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 03 червня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку: два дні позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у розмірі 1143, 48 грн.
Долю речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, в один із днів з 24.12.2015 року по 28.12.2015 року (точну дату не встановлено) в нічний час ОСОБА_8 проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , де шляхом злому дверей, проник до приміщення дачного будинку та літньої кухні. Знаходячись у вищевказаних приміщеннях ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та діючи з прямим умислом, направленим на повторне заволодіння всім можливим майном, почав збирати цінне та викрав майно ОСОБА_9 , а саме:
мідні запчастини з газового опалення ОГВ «Маяк» вагою приблизно 1 кг;
насосну станцію WERK XKJ 1304 SA5;
болгарку ТМ «STERN» МШУ Ф 125-1100;
стабілізатор AVR -5000 ГФ;
компресор ХКВ-5 - 1ЛБУ ГОСТ 17008-79 з однокамерного холодильника ТМ «Бірюса»;
соковижималку JUICE EXTRACTOR;
4 метри мідного двожильного електричного кабелю.
Після цього ОСОБА_8 покинув територію дачного домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 заподіяв матеріальну шкоду в розмірі 2584, 00 грн.
Також в один із днів з 24.12.2015 року по 28.12.2015 року (точну дату не встановлено) у нічний час ОСОБА_8 проник на територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де шляхом злому дверей, проник до приміщення дачного будинку, а також шляхом демонтажу листа шиферу проник до приміщення гаражу. Знаходячись у вищевказаних приміщеннях ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та діючи з прямим умислом, направленим на повторне заволодіння всім можливим майном, почав збирати цінне та викрав майно ОСОБА_10 , а саме:
телевізор «Toshiba color TV-26»;
компресор ХВК-5-1 ЛБУ ГОСТ 17008-79 з однокамерного холодильника «Бірюса»;
компресор з холодильниак «Ярна-3» ГОСТ 16317-70;
велосипед ТМ «Україна»;
два насоси БЦН 1, 1-20 У1, 1;
насос БЦН 1, 2-20 У1, 1;
мідний кабель 2Х1, 5кв., довжиною 100 м;
електродриль, виробництва Росія;
кутову шліфувальну машинку («болгарка») «Bosch» моделі «GWS 7-125 professional»;
саморобну тачку для перевезення ручної поклажі.
Після цього ОСОБА_8 покинув територію дачного домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 6084, 98 грн.
Крім того, в кінці травня 2016 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_8 переліз через паркан та проник на територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що на праві користування належить ОСОБА_11 , де шляхом розбиття вікна проник до приміщення вищевказаного дачного будинку. Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та діючи з прямим умислом, направленим на повторне заволодіння всім можливим майном, почав збирати цінне та викрав майно ОСОБА_11 , а саме:
телевізор «Panasonic» модель ТС 15 РМ 50 R;
надувний човен «Kolibri» К260 Т;
Після чого ОСОБА_8 покинув територію дачного домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 4264, 00 грн.
Крім того, 30 травня 2016 року приблизно о 00:00 год. ОСОБА_8 шляхом зняття захисної решітки та розбивання скла, проник через вікно до приміщення магазину ФОП « ОСОБА_12 », розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .
Знаходячись у вищевказаному магазині ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом на повторне заволодіння майном, здійснив крадіжку грошей у сумі 3150, 00 грн., а також 10 пачок сигарет «Camel» та пачку сигарет «Steel».
Після цього ОСОБА_8 покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 ФОП « ОСОБА_12 » заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 3379, 45 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок районного суду змінити, пом`якшити призначене покарання та на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Своє апеляційне прохання апелянт обґрунтовує тим, що він визнав вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, позитивно характеризується, за місцем мешкання громадського порядку не порушує, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має родину, у зв`язку з чим вважає призначене покарання занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Сторони кримінального провадження та особисто ОСОБА_8 не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочинів, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі ОСОБА_8 не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини у апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в межах доводів поданої апеляційної скарги щодо правильності призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Сутність апеляційних доводів обвинуваченого полягає у зайвій суворості призначеного покарання. З цим він пов`язує своє апеляційне прохання щодо необхідності зміни вироку в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення, тобто звільнення від його відбування з випробуванням, що на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки такі твердження повністю спростовуються висновками суду, що містяться у оскаржуваному вироку (арк. 55-56).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 призначено покарання за вчинення таємного викрадення чужого майна, що поєднано із проникненням у інше приміщення, у виді позбавлення волі, строком на 3 роки 6 місяців, тобто наближених до мінімальних меж строку цього виду покарання, яке безальтернативно передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, та відсутність таких, що його обтяжують, а також об`єктивно врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, за місцем мешкання характеризується задовільно, має середню освіту, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів обвинуваченого щодо низки обставин, що пом`якшують його покарання, а саме наявності родини, позитивної характеристики з боку сусідів, - які не можуть вважатися обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. При цьому належить врахувати, що визнання вини, бажання обвинуваченого встановити істину по справі в межах розумних строків судового розгляду - охоплюється поняттям щирого каяття. Крім того, сукупність задовільних та незадовільних даних про особу винного були належним чином досліджені та встановлені судом першої інстанції, а також об`єктивно враховані при призначені ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , про зайву суворість призначеного покарання - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, поєднаного із проникненням в інше приміщення, шляхом застосування норм ч. 1 ст. 69 та ст.75 КК України, тобто призначення його нижче від найнижчої межі, встановленої у ч. 3 ст. 185 КК України, та звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно даних кримінального провадження та доводів поданої апеляційної скарги обвинуваченого, об`єктивно відсутні обставини, які істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а твердження щодо їх наявності повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання (арк. 55-56), що призначені за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість застосування судом апеляційної інстанції норм ст.ст. 69, 69-1 та 75 КК України, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, тобто наведені доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за тяжкий умисний корисливий злочин, що був вчинений обвинуваченим.

Оскільки судом першої інстанції вже вирішено питання щодо зарахування ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, на підставі норм ч.5 ст.72 КК України, тому колегія суддів не вирішує це питання при апеляційному розгляді.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року ухвалений стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня отримання ними копії судового рішення.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_4