Дата документу 09.08.2017 Справа № 554/5323/17
Справа № 554/5323/17
Провадження № 1-кс/554/5293/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 серпня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
володільця майна ОСОБА_4
представника володільця майна - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Так, 16.12.2015 до ч/ч Комсомольського МВ надійшла заява від представника компанії «Adidas International Marketing B.V.» про те, що невстановлена організація в м.Комсомольськ (нова назва м.Горішні Плавні) реалізує та можливо виготовляє продукцію з позначенням «Adidas», з ознаками неоригінальної продукції, чим своїми діями незаконно використовує вищезазначений товарний знак.
В ході досудового розслідування встановлено, що 30.11.2015 гр. ОСОБА_6 придбав в одному з торгових приміщень, за адресою: Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул.Строни,3, дитячий спортивний костюм з написом «Adidas» за 110 грн та дитячу кофту з написом «Adidas» за 70 грн. Після придбання даного товару у Надійко виник сумнів щодо відповідності якості вказаного одягу, в зв`язку з чим останній звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою.
В ході проведення перевірки вказаний одяг направлено до представництва «Adidas International Marketing B.V.» для проведення дослідження на відповідність одягу торговій марці «Adidas».
Згідно висновку спеціаліста «Adidas International Marketing B.V.» № 77 від 10.12.2015, вказаний одяг не являється продуктом виробника компанії «Adidas International Marketing B.V.».
Встановлено, що приміщення за адресою: м.Горішні Плавні (Комсомольськ), вул.Строни,3, належить ТОВ «Тіко ЛТД КО». За вказаною адресою знаходиться приміщення магазину ПП Кропивко, який займається реалізацією трикотажної продукції з незаконним використанням торгівельного знаку «Adidas», яку самостійно виробляють в приміщенні виробничо оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: м.Горішні Плавні, вул.Портова,3.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 , дала наступні показання, що вона працювала в ТОВ «Тексторгекспорт-2009», за адресою: м.Горішні Плавні (Комсомольськ), вул.Портова,3. За вказаною адресою розташований цех з виробництва дитячого одягу із нанесенням на продукції логотипів відомих брендів, в тому числі Adidas. Працювала вона там неофіційно, заробітну плату отримувала щомісяця готівкою, в залежності від кількості виготовленої продукції. Наскільки їй відомо, продукція виготовлена на вказаному виробництві реалізовується на території Полтавської області.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 дала наступні показання, що приблизно з 2014 по 2016 рік вона працювала в цеху з виробництва одягу, за адресою: АДРЕСА_1 . В асортименті одягу, який вироблявся були дитячий та дорослий трикотажний одяг з різними логотипами, в тому числі і «Adidas». На той час разом з нею в цеху працювали ще близько 20 осіб, які були працевлаштовані не офіційно. На операції по фарбуванню та нанесенню логотипів були задіяні три чоловіка, які працювали в окремій кімнаті. Більша частина продукції відправлялась для подальшої реалізації до м.Харків. Керувала роботою швейного цеху ОСОБА_9 .
22.09.2016 проведено санкціонований обшук в приміщенні «Майстерні індивідуального пошиву одягу», за адресою: м.Горішні Плавні, вул.Портова,3.
В ході обшуку у вказаному приміщенні виявлено та вилучено: швейне обладнання, дитячий одяг із зображеннями логотипу Adidas, а також трафарети із логотипами Adidas.
Згідно дослідження спеціаліста № 30/11/16 від 30.11.2016, збиток компанії «Adidas AG», який полягає у витісненні з ринку певних одиниць легальної продукції компаніям «Adidas AG», рівною кількістю контрафактної, складає 2254725, 00 грн.
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 від надання будь-яких пояснень стосовно своєї підприємницької діяльності відмовилась.
В ході виконання доручення слідчого, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване приміщення, в якому ТОВ «Тексторегкспорт-2009» зберігають та виготовляють продукцію з незаконним використанням товарного знаку марки Adidas.
Згідно довідки Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради, за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані нежитлові будівлі, власниками яких, згідно договору купілві продажу є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .
Вилучене майно опечатане та направлене на зберігання до СУ ГУНП в Полтавській області. Швейне обладнання залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
03.08.2017 речі, предмети, документи, чорнові записи, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, так як є підстави вважати, що вилучена продукція є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.229 КК України, так як містить на собі зображення фірмового найменування та знаку товару, а вилучене швейне обладнання та трафарети з зображенням фірмових найменувань є знаряддями вчинення злочину, так як є підстави вважати, що саме на даному обладнанні виготовлено вилучену в ході обшуку продукцію. Фінансові документи (накладні, товарно-транспортні накладні), чорнові записи, розрахунки вартості товарів та замовлень, накопичувачі інформації також можуть мати відомості та бути використані як доказ факту чи обставин, які необхідно встановити під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, для чого необхідно провести їх детальний огляд, а також відповідні судові експертизи.
Ухвалою суду про проведення обшуку від 06.07.2017 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: матеріалів, станків та іншого спеціального обладнання, які незаконно використовуються для виготовлення трикотажних виробів з незаконним використанням торгівельного знаку Adidas, чорнові записи та документи, в яких містяться відомості про місця поставок готової продукції із торгівельним знаком Adidas, комп`ютерної техніки, за допомогою якої здійснюється облік поставок готової трикотажної продукції.
Слідчий в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити з підстав в ньому наведених.
Володілець майна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.
Представник володільця майна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на те, що вон обуло здобуто слідчим з порушення норм КПК України, а саме не уповноваженою особою, зазначає що на теперішній час сплинув строк для постановлення ухвали про арешт майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1