Справа № 161/9952/15-к Провадження №11-кп/773/585/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 cт. 121 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001265 від 08.05.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2015 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не працює, з середньою освітою, розлучений, громадянин України, єврей, раніше неодноразово судимий, останній раз 08.12.2014 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.125, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, -

засуджений за ч.1 ст.121 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2014, з розрахунку відповідно до ч.1 ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено обчислювати з 08.05.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Цивільний позов Луцької міської клінічної лікарні до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь Луцької міської клінічної лікарні матеріальну шкоду у сумі 8344 гривні.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 07 травня 2015 року близько 22.30 год, знаходячись поблизу будинку № 33 по вул. Шептицького в м.Луцьку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, завдав один удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки справа з наскрізним пошкодженням жовчного міхура і правої долі печінки, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду щодо нього змінити та перекваліфікувати його дії з призначенням менш суворого покарання, а в задоволенні цивільного позову відмовити. Вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого. Стверджує, що суд неправильно прийшов до висновку про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки він захищався від неправомірних дій потерпілого та інших осіб, а тому його дії повинні бути кваліфіковані за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони. Зазначає, що суд необґрунтовано взяв до уваги показання всіх свідків сторони обвинувачення, проте не допитав свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем події та міг підтвердити, що нанесення удару ножем відбулось після отримання ударів кулаками рук в голову від потерпілого. Також суд при призначенні покарання не врахував даних про його особу та призначив надто суворе покарання.

У запереченні прокурор просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції цього нього без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримували апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція обвинуваченого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
В ході судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції вказаних вимог Закону в повному обсязі не виконав.

Не вдаючись у розгляд питання про доведеність винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій та щодо відповідності призначеного йому покарання, апеляційний суд прийшов до висновку, що місцевий суд ухвалив вирок щодо ОСОБА_8 з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.

Так, як вбачається із звукозапису судового засідання, під час дослідження документів, суд першої інстанції лише озвучив назви протоколів слідчих дій таких як протокол слідчого експерименту від 19.05.2015 за участю свідка ОСОБА_12 , протокол слідчого експерименту від 28.05.2015 за участю потерпілого ОСОБА_10 , протокол огляду місця події від 12.05.2015, протокол огляду місця події від 08.05.2015, в порушення вимог ч.1 ст.358 КПК України не оголосив їх в судовому засіданні.

Не оголосивши вказані документи в судовому засіданні, суд першої інстанції таким чином, в порушення вимог ч.1 ст.23 КПК України, не дослідив їх під час судового розгляду.

Але, при цьому, місцевий суд, поклав вказані не досліджені протоколи слідчих дій в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , в результаті чого не дотримався приписів ч.2 ст.23, ч.3 ст.370 КПК України.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду не було допитано свідка сторони обвинувачення ОСОБА_11 , який зазначений слідчим у списку осіб, які підлягають виклику в судове засідання (а.к.п.13).

Судом першої інстанції не вжито заходів для прибуття вказаного свідка, як це передбачено ч.1 ст.327 КПК України.

Також місцевий суд, спростовуючи показання обвинуваченого в тому, що він захищаючись від побиття двох осіб, спричинив потерпілому тілесні ушкодження, не навів у вироку та не проаналізував в сукупності з іншими доказами, досліджений в ході судового розгляду висновок експерта №510 від 08.05.2015р., згідно якого ОСОБА_8 08.05.2015 побили двоє осіб, та виявлено тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, не дослідив документи, які поклав в основу обвинувального вироку, без достатніх підстав надав перевагу одним доказам над іншими, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також унеможливлює перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування чи зміни судових рішень при розгляді справи в апеляційному порядку є: неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінально-процесуального закону.

За змістом ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки апеляційним судом було виявлено істотні порушення кримінального процесуального кодексу, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які апеляційна інстанція усунути не може, та які перешкодили прийняти законне та обґрунтоване рішення, а тому вирок суду відповідно до вимог п.п.1-3 ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції згідно з ч.2 ст.415 КПК України не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого, касаційної скарги захисника обвинуваченого апеляційний суд не перевіряє і вони підлягають дослідженню при новому розгляді.
При новому розгляді слід усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, ретельно перевірити всі доводи апеляційної скарги обвинуваченого, касаційної скарги його захисника, вжити заходів для допиту свідка ОСОБА_11 і залежно від встановленого прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 утримується під вартою з 08.05.2015. Строк дії вказаного запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 вже продовжувався.

На даний час, ризики, заявлені під час застосування та продовження виняткового запобіжного заходу, зменшились, нові ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_8 не з`явились та прокурором не представлені, а тому апеляційний суд вважає, що запобіжний захід щодо ОСОБА_8 слід змінити та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобового залишати місце проживання та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На думку апеляційного суду такий вид запобіжного заходу із покладенням відповідних обов`язків зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 410, 412, 415 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2015 року щодо ОСОБА_13 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 змінити із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів по 21 січня 2017 року включно.

Заборонити ОСОБА_8 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)носити електронний засіб контролю;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
4) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) утриматись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;
6) здати на зберігання до Луцького ВП ГУНП у Волинській області свій паспорт громадянина України та закордонний паспорт, що дають право на виїзд за кордон.

Копію даної ухвали щодо ОСОБА_8 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем його фактичного проживання АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід домашній арешт і повідомити про це суд.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання АДРЕСА_1 і звільнити його з-під варти.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: