АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1694/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківького районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартоюна 60 днів до 08 травня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітніх дітей 2005 р.н., 2006 р.н., 2011 р.н., 2013 р.н., 2016 р.н., офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя, аналізуючи надані копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування обґрунтованості підозри в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в копіях процесуальних документів та протоколах слідчих дій, визнав їх достатніми для здійснення висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у причетності до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Також врахував наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу і які на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати, та у судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, його вік та стан здоров`я, відсутність даних, які б перешкоджали йому за станом здоров`я перебувати під вартою, наявність міцних соціальних зв`язків, а саме сім`ї, перебування на утриманні шістьох дітей, наявність місця проживання.

Також врахував, що 16.02.2017 року ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого суді від 09.02.2017 року затримано та доставлено до Шевченківського районного суду м. Києва та за результатами розгляду клопотання щодо зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, останньому було змінено запобіжний захід на тримання під вартою та прийшов до висновку, що в межах даного кримінального провадження застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак підозрюваним було порушено вказаний запобіжний захід, що стало підставою для надання слідчим суддею дозволу на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання його винуватим, у кримінальному провадженні існує ризик, що підозрюваний продовжить вжиття заходів для ухилення від органу досудового розслідування та суду, може здійснювати незаконний вплив на потерпілих, свідків, з метою зміни ними своїх показань, наданих під час досудового розслідування та може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, а застосований менш суворіший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_9 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт в період з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Мотивуючи апеляційні вимоги, захисник зазначає, що в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.02.2017 року, якою ОСОБА_8 змінено запобіжний з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, та на яку в свою чергу посилається слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не були взяті до уваги доводи сторони захисту щодо порушення органами Національної поліції Інструкції «Про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту», затвердженої Наказом МВС України від 13.07.2016 року.

Зокрема, адвокат стверджує, що працівником поліції при оформленні контрольно-наглядової справи, не здійснювалось фотографування підозрюваного та не встановлено електронний засіб контролю. Крім того, працівники Святошинського УП ГУ НП в м. Києві не звернулися до суду з метою зміни обов`язків щодо підозрюваного та призначення іншого виду контролю виконання ним ухвали про домашній арешт, чим порушили вимоги Інструкції «Про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту», згідно якої, у разі, якщо під час застосування електронних засобів контролю виникли обставини, що унеможливлюють їх подальше використання, перевірка покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків здійснюється шляхом відвідування місця його проживання, телефонних дзвінків та опитування сусідів і осіб, які проживають разом з ним. Разом з тим, дружина підозрюваного ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що працівники поліції за період перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом, перевіряли житло лише два рази, та опитували її один раз, а сусідка ОСОБА_13 повідомила, що до неї працівники поліції для відібрання пояснень з даного приводу взагалі не зверталися.

Також захисник стверджує про однобічність розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки слідчим суддею досліджувались виключно докази, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, надані стороною обвинувачення.

Вказує, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначено обставин, за яких він прийшов до висновку про відсутність підстав для передачі підозрюваного на поруки депутата ВР України ОСОБА_14 та заступника голови Громадської організації «Спілка захисників України».

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Аналіз вищезазначеної норми закону вказує на те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен керуватися загальними засадами застосування запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону слідчим суддею повністю не дотримано.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього рішення слідчого судді та дійшов висновку про наявність підстав для продовження останньому строку тримання під вартою.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, продовжуючи ОСОБА_15 строк тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 177,178, 183, 199 КПК України та вимог Європейського суду з прав людини, які вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.

При цьому одного лише зазначення в клопотанні про продовження строку тримання під вартою запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування є недостатньо.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності". Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення особи свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Продовжуючи ОСОБА_15 строк дії найбільш суворого запобіжного заходу, слідчим суддею зазначено, що конкретні обставини даного кримінального провадження, включаючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, його вік, стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, а саме сім`ї, перебування на утриманні шістьох дітей, наявність зареєстрованого місця проживання не переважають існуючі ризики та не забезпечили їх ненастання під час застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, слідчим суддею, всупереч вимогам ст. 199 КПК України не зазначено виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Зокрема, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя не зробив жодного посилання на конкретний доказ існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення. У клопотанні про продовження тримання під вартою, орган досудового розслідування вказує на існування ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, без посилання на конкретні докази, що містяться в матеріалах провадження щодо наявності існування такого ризику та посилаючись при цьому лише на тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 .

Вказане свідчить про відсутність достатніх підстав вважати доведеним існування вказаних ризиків, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, зазначені твердження ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та не підтверджуються наявними у матеріалах доказами, доданими до клопотання.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Аналізуючи вказану норму закону, колегія суддів приходить до висновку, що наявність існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування, особи, яка має міцні соціальні зв`язки, сімю та шестеро дітей на утриманні, на даному етапі досудового розслідування у повній мірі стороною обвинувачення не доведена, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою, для запобіжного ув`язнення особи.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та розмір покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, одружений, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, що вказує на стійкість соціальних зв`язків, наявність позитивних характеристик, а також враховуючи той об`єм досудового розслідування, який вже проведено та обсяг тих слідчих дій, які необхідно провести для його завершення, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає особі підозрюваного та є не співмірним з існуючими ризиками.

В зв`язку з цим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів враховує всі зазначені вище обставини, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, ступінь соціальних зв`язків, наявність утриманців, приймаючи до уваги обсяг і характер слідчих дій, які необхідно виконати до завершення досудового слідства, та вважає, що запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_11 ,та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 08 травня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 08 травня 2017 року включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 08 травня 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , та прокурора прокуратури міста Києва ОСОБА_11 .

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі судових засідань Апеляційного суду м. Києва.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4