ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1291/16-к
Провадження № 1-кп/486/93/2016
23 грудня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Доманівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, працюючого електромонтером ДП ЕМ ПрАТ Атомсервіс, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
за ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23 липня 2016 року о 18.00 години старший інспектор Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 разом з інспектором Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та інспектором Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 заступив на зміну з патрулювання безпеки дорожнього руху в м. Южноукраїнськ Миколаївської області.
24 липня 2016 року близько 00.10 години під час несення служби ними був помічений автомобіль ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , який експлуатувався з технічними несправностями, а саме в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, чим було порушено п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України. Працівниками поліції даний автомобіль було зупинено та встановлено, що його водій ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з чим, працівники поліції звернулись до водія з вимогою вийти з свого автомобіля та пересісти до службового автомобіля з метою доставки до СМСЧ-2 для встановлення стану сп`яніння. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_5 почав себе зухвало та агресивно поводити та висловлював образи в адресу працівників поліції та категорично відмовився сідати до службового автомобіля, почав смикати працівників поліції за формений одяг. На вимогу припинити протиправні дії не реагував, а навмисно наніс удар головою в обличчя старшому інспектору Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 . Таким чином спричинив останньому умисні легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та пояснив суду, що дійсно 24 липня 2016 року близько 00.10 години був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем з зазначеними в обвинувальному акті порушеннями. Вийшовши на вимогу працівників поліції з свого автомобіля почав себе зухвало поводити та наніс старшому інспектору Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , який на той час виконував свої службові обов`язки удар головою в обличчя. У вчиненому щиро кається.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 також підтвердив факт нанесення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень під час виконання ним його службових обов`язків.
Відповідно до висновку експерта № 600 від 20.10.2016 року на тілі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мало місце набряк м`яких тканин носу. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару головою в ділянку обличчя. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. (а.с. 25 - 26).
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та не оспорював фактичні обставини справи, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а його дії підлягають кваліфікації по ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання суд враховує обставини справи та особу обвинуваченого, який працює, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, повне відшкодування шкоди.
Обставиною, яка б обтяжувала покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання передбачене санкцією частини 2 статті 345 КК України, але з застосуванням положень статті 75 КК України, в умовах здійснення за ним контролю, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1