Справа № 2
Провадження №11-кп/772/129/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

захисників-адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката -захисника ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року, яким

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниця,

українця, громадянина України,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 06.02.2000 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 143, 44 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.45 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки та штраф 300грн.;

- 18.06.2002 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.10.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.10.2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.03.2012 року на підставі постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 23.02.2012 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 29 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Вінниця,

українця, громадянина України,

інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

в силу ст.89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженця м. Вінниця,

українця, громадянина України,

має на утриманні малолітню доньку 2014 року народження,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 26.12.1996 року Ленінський районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України (в редакції 1960р.) до 7 років позбавлення волі;

- 15.05.2001 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 196-1 КК України (в редакції 1960р.) до 1 року позбавлення волі;

- 20.03.2002 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 11.04.2005 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

- 07.07.2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту;

- 27.12.2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.02.2013 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі, звільнений 16.07.2014 року на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 18 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,-

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в строк відбування покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з 01.08.2015 р. до вступу вироку у законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в рівних частках на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні в сумі 246 (двісті сорок шість) грн.

Вирішено долю речових доказів.

-мобільний телефон марки Nokia типу RM944 моделі 108 IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 у корпусі червоно-чорного кольору та грошові кошти в сумі 89 грн., купюрами номіналом: 1 шт. 50 грн., 1 шт. 20 грн., 1 шт. 10 грн., 1 шт. 5 грн., 2 шт. 2 грн., які були передані на зберігання ОСОБА_13 залишити останньому;

-мобільний телефон марки «FlyIQ4404», який був зданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВМВ УМВС у Вінницькій області повернути ОСОБА_14

-CD-диск залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку, 09.05.2015 року о 23:40 год. ОСОБА_12 , перебуваючи на вул. Першотравневій в м. Вінниці, помітив громадянина ОСОБА_14 , який знаходився в нетверезому стані та рухався по протилежній стороні вулиці. В цей момент у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Так, реалізуючи свій протиправний намір, діючи повторно, ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_14 та, застосовуючи силу, вирвав в нього з рук мобільний телефон «Fly IQ4404» з IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 . Після чого із застосуванням сили штовхнув ОСОБА_14 руками в груди, чим завдав останньому фізичного болю. Від отриманого удару останній втратив рівновагу та впав на узбіччя дороги. ОСОБА_12 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою швидкої наживи, користуючись тим, що ОСОБА_14 перебуває у нетверезому стані, нагнувся над останнім та зняв з його шиї срібний ланцюжок, вагою 22 г, срібний ланцюжок вагою 2 г зі срібним хрестиком вагою 1 г. Згідно довідки № 90-02/11-013/2428 від 19.08.2015 Національного банку України вартість 1 г срібла складає 9 грн. 47 коп. Після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 766 від 01.09.2015 року ринкова вартість мобільного телефону «Fly IQ4404» з урахуванням зносу станом на момент проведення експертизи може становити 1155 грн.
Таким чином, ОСОБА_12 відкрито заволодів мобільним телефоном «Fly IQ4404» вартістю 1155 грн., срібним ланцюжком вартістю 208 грн. 34 коп., срібним ланцюжком вартістю 18 грн. 94 коп., срібним хрестиком вартістю 9 грн. 47 коп., чим завдав ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1391 грн. 75 коп.
Крім того, 01.08.2015 року близько 16.00 год. ОСОБА_11 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, керуючись жагою наживи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , біля зупинки громадського транспорту, що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 59, відкрито з застосуванням фізичної сили, спрямованою на подавлення опору, шляхом утримання потерпілого, яке здійснювали ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , заволоділи грошовими коштами в сумі 89 гривень у ОСОБА_13 , які витягнув ОСОБА_12 з кишені потерпілого та намагалися заволодіти мобільним телефоном марки Nokia RM, в корпусі червоного кольору, але свої дії до кінця не довели в зв`язку з тим, що були помічені та затримані працівниками батальйону патрульної служби УМВС України у Вінницькій області.
У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_10 та просить постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_10 . Свої вимоги мотивує тим, що судом не в достатній мірі врахована думка потерпілого , який пояснював, що він мав гроші та намір пригостити алкогольними напоями усіх засуджених по справі. Також суд не врахував, що потерпілий просив суд не карати ОСОБА_10 ; не враховано також і стан здоров"я засудженого, відповідно до якого він не може вчиняти різких дій; те, що є інвалідом ІІІ групи; має постійне офіційне місце роботи; позитивно характеризується за місцем роботи та по місцю проживання; не пербуває на обліку у психіатра, має матір пенсійного віку, яка являється інвалідок та має ряд хвороб.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року та закрити відносно нього кримінальне провадження. Свої вимоги мотивує тим, що потерпілий сам запропонував пригостити його, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пивом. Оскільки потерпілий був у сильному алкогольному сп"янінні, то ОСОБА_12 вів його за руку до магазину, а сам засуджений із братом ОСОБА_10 йшли позаду них за 3-5 метрів. Що відбулось між потерпілим та ОСОБА_12 йому невідомо, проте одразу ж біля них зупинилась машина поліції, поліційські звинуватили їх у крадіжці та надівши на них наручники, заштовхали у машину. Судом не взято до уваги, що показання свідків суттєво відрізняються. Жодних допустимих доказів по справі немає. Судом першої інстанції не взято до уваги показання засудженого ОСОБА_12 , який вказував, що крадіжку він вчиняв сам.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року та розглянути справу повторно. Свої вимоги мотивує тим, що у показаннях працівників поліції та потерпілого містяться різнобіності, які суд не взяв до уваги. Судом також не вязто до уваги показання засудженого ОСОБА_12 , який вказував, що він сам викрав гроші у потерпілого. Судом не взято до уваги, що він є інвалідом ІІІ групи, у зв"язку з чим він не може застосувати фізичну силу; не врахована думка потерпілого, який просив засуджених суворо не карати.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який зазначив про законність вироку; обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили задовольнити; думку адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги обвинувачених та адкоката ОСОБА_7 ;думку обвинуваченого ОСОБА_12 , який поклався на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги адвоката -захисника ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року, задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Відмовляючи у задоволенні апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_10 та засудженого ОСОБА_11 відносно доводів щодо звільнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності через відсутність в діях останніх складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.186 КК України, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та засуджених є безпідставними, оскільки носять загально-інформативний характер без посилань на конкретні докази, юридичні факти по справі та відповідні норми закону.

Крім того, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_16 та засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і в частині закриття кримінальної справи, оскільки у своїй апеляційній скарзі адвокат не вказав жодних вагомих доводів та підстав для задоволення даної вимоги.

До таких висновків суд дійшов з наступних мотивів.

Так, доводи адвоката ОСОБА_7 та засуджених про те, що вони не причетні до викрадення грошей у потерпілого, а гроші викрадав ОСОБА_12 , не відповідають дійсності, оскільки спростовуються наступним:

-- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який пояснював, що 01.08.2015 року близько 16 год.він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов додому по вул. Космонавтів-Келецька. До нього хтось підійшов ззаду, взявши його за руки, приперли до паркану, почали перевіряти кишені та вийняли з штанів гроші в сумі близько 100 грн. та мобільний телефон. Потім під`їхали патрульні і його забрали до машини;
-- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що в кінці літа 2015 року, під час патрулювання по вул. Космонавтів, він отримав інформацію, що по вул. Келецькій, відбувається бійка за участю чотирьох чоловік. Коли під`їхали, один чоловік лежав на землі біля паркану будівництва, а троє осіб, а саме обвинувачені, були біля нього. Крім того, на землі валялися гроші купюрами по 20 грн. та 5 грн. Особисто з обвинуваченими він не спілкувався, а потерпілий лише казав, що пропали гроші;
--показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що в кінці літа 2015 року, під час патрулювання по вул. Космонавтів, побачили як на вул. Келецькій біля паркану, де йшло будівництво кінотеатру «Мир», двоє чоловіків, як в подальшому виявлено, що це брати ОСОБА_19 , тримали потерпілого, а третій ОСОБА_12 , доставав щось з кишень потерпілого ОСОБА_13 . Коли вони під`їхали, обвинувачені не тікали, а потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння і присів біля паркану;
-- показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду пояснив, що він працює інспектором батальйону ППС. В кінці літа 2015 року, будучи водієм автомобіля, під час патрулювання побачили по вул. Келецькій, біля паркану, де йшло будівництво, як двоє хлопців руками тримали чоловіка, притиснувши його до паркану, а третій виймав гроші з куртки. Оскільки в автомобілі було опущене скло, то він чув як потерпілий голосно виражався та з його розмови було зрозуміло, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли вони під`їхали на місце події, ОСОБА_12 відійшов в сторону та почав ховати гроші під свій рюкзак, який був одягнений на куртку,однак гроші почали випадати на землю. ОСОБА_10 почав висловлюватися нецензурною лайкою, погрожував, сильно розмахував ногами, тому вони були вимушені надягнути наручники на нього та його брата ОСОБА_11 ,який також почав погрожувати працівникам патрульної служби.
В правдивості показань вказаних свідків у суду не має підстав сумніватись, не навели з цього приводу і належних доказів та доводів захисник ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
На думку апеляційного суду, критичній оцінці підлягає версія захисту щодо того, що потерпілий ОСОБА_13 сам запропонував засудженим пригости їх пивом та вони пішли до магазину, де по дорозі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відстали від ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , який він потерпілого попід руку, оскільки з їх послідовних показань слідує, що ОСОБА_12 під час хотьби одночасно тримав за руки потерпілого та перевіривши, кишені куртки потерпілого, викрав звіти гроші.
Наведене вище дає суду всі юридично правові підстави вважати, що в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як і в діях ОСОБА_12 -є повний склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 186 ч.2 КК України, а саме закінчений замах на грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діяли в складі групи осіб, об`єднаних єдиним злочинним умислом з розподіленням ролей.

Невизнання вини засудженими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,апеляційний суд визнає як один із способів уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд приходить до переконання , що доводи апеляційниих скарг ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та їх захисників є надуманими, жодного посиланння чи вимоги надати такі докази у передбачений законом спосіб, зокрема можливості застосування положень ст.404 КПК України в судовому засіданні не було.

Апеляційний суд переконаний, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката у справі, та дав їм віру юридично-правову оцінку. Крім того, вірно оцінив в сукупності всі докази у справі з відповідними висновками щодо винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що в свою чергу також ставить під сумнів доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та дає підстави вважати їх непереконливими.

Що стосується призначеного покарання засудженому ОСОБА_21 , то на думку апеляційного суду воно призначене судом відповідно до ст.ст. 65-67 КК України,суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що засуджені вчинили злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинувачених, а саме: та, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, вчинив злочини в період не погашеної судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на диспансерному наркологічному обліку не перебуває, перебуває на обліку у вказаному закладі з діагнозом: гострий поліморфний психіатричний розлад без симптомів шизофренії; Також врахував, що ОСОБА_10 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за час праці в товаристві зарекомендував себе з позитивної сторони, являється інвалідом третьої групи, безстроково, на диспансерному наркологічному обліку перебував з 01.08.2001 року по 03.06.2011 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, на обліку у лікаря психіатра у вказаних закладах не перебуває.
Крім того,суд враховує і поведінку засуджених після вчинення злочину вони вину не визнали, не розкаялись, що свідчить про небажання засуджених стати на шлях виправлення ,і в даному конкретному випадку,на думку колегії суддів призначене судом покарання є індивідуально - достатнім для виправлення на перевиховання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

А тому, враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :
апеляційні скарги адвоката -захисника ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3