Провадження № 1-кп/522/20/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005691 від 25.07.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Североморськ, Мурманська область, Російська федерація, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця Одеської області, Біляївського району, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеса, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, росіянина, уродженця м. Нижневартовськ, Тюменської області, Російської Федерації, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

25.07.2016 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у парку ім. «Т.Г. Шевченко», який розташований за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська, помітили раніше не знайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який йшов по головній алеї по вищезазначеному парка. При виді останього у ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме чоловічою сумкою чорного кольору, яка була одягнута через плече ОСОБА_11 .

Визначивши для себе та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, розділивши свої ролі, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 , та вступив до нього з розмовою для відволікання. Визначивши, для себе, як засіб досягнення злочинної мети необхідність застосування до потерпілого ОСОБА_11 насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме шляхом нанесення йому ударів в обличчя з метою подолання опору потерпілого та з метою вільного доступ до речей для отримання можливості безперешкодного заволодіння зазначеною чоловічою сумкою, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов з лівої сторони від ОСОБА_11 та наніс удар останньому у скроневу область голови.

Після удару, ОСОБА_11 почав захищатися, але у цей час до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підбігли ОСОБА_3 з ОСОБА_4 так як зрозуміли, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не зможуть довести до кінця свій намір, в чотирьох повалили ОСОБА_11 на землю, після чого почали наносити удари в область тулуба ОСОБА_11 . У свою чергу ОСОБА_6 шляхом ривку заволодів сумкою ОСОБА_11 , у якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung» J5, чорного кольору, вартість якого складає 5644 грн., грошові кошти у сумі 400 грн., ключі від квартири ОСОБА_11 , а також документи довідка переселенця з зони АТО на ім`я потерпілого.

Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побігли у напрямок автомобіля Вербовського марки «Хонда», синього кольору, який знаходився на парковці парку ім. «Т.Г. Шевченко» біля головної алеї.

Своїми умисними, противоправними діями ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 6100 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 провину свою в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали і повністю підтвердили обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаялись. Кримінальне провадження просили розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд кваліфікує за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України за наступних ознак: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та позитивна характеристика. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст. ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та позитивна характеристика. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст. ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та позитивна характеристика. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст. ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та позитивна характеристика. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст. ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільного позову та судових витрат по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України і звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_3 не скоїть нове кримінальне правопорушення.

Зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України і звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_4 не скоїть нове кримінальне правопорушення.

Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не застосовувати.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України і звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_5 не скоїть нове кримінальне правопорушення.

Зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 не застосовувати.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України і звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_6 не скоїть нове кримінальне правопорушення.

Зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази: чоловічу сумку вважати повернутою за належністю потерпілому ОСОБА_11 .

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

10.01.2017