Справа № 371/903/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/436/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 26.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
26 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника юридичної особи - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ВАТ «Кристал-М» на ухвалу слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2017 року, якою клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000338 від 11 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, задоволено частково,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Миронівського відділу поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000338 від 11 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

12 липня 2017 року орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на під`їзні залізничні колії загальною довжиною 7400 метрів , що належать ВАТ «Кристал-М» (інвентарні номера 1953 та 1953а) та заборону представникам ВАТ «Кристал-М» та іншим особам вчиняти їх відчуження та демонтаж, а обов`язок їх зберігання покласти на члена наглядової ради ВАТ «Кристал-М», яка являється відповідальною за зберігання майна товариства, ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2017 року клопотання задоволено частково і накладено арешт на матеріальні об`єкти у виді під`їзних залізничних колій з інвентарними номерами 1953 та 1953а загальною довжиною 7400 метрів, які розташовані на земельній ділянці, переданій у постійне користування акціонерному товариству «Кристал-М», розташованому за адресою: вул. Соборності, 130 м. Миронівка Київської області., заборонено представникам ВАТ «Кристал-М» здійснювати відчуження та демонтаж арештованого майна. Покладено обов`язок по збереженню арештованого майна на голову правління ВАТ «Кристал-М» ОСОБА_9 .

Задовольняючи частково клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя послався на те, що вказані об`єкти нерухомості обґрунтовано визнані речовими доказами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути відчужені.
В апеляційній скарзі представник ВАТ «Кристал-М» ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що арешт з рухомого майна, який був накладений державною виконавчою службою на виконання судових рішень у 2012 році, був знятий, а запис з реєстру обтяжень вилучено за завершенням п`ятирічного терміну зберігання. Також зазначає, що невірно зроблений висновок про те, що майно, про арешт якого заявлено клопотання, відноситься до нерухомості. Зазначає, що демонтаж під`їзних шляхів здійснювався на підставі рішення керівного органу ТОВ «Кристал-М» про необхідність демонтажу рухомого майна на всіх відкритих ділянках території та його переміщення на закриту територію підприємства з метою збереження. Вказує на безпідставність кваліфікації дій за ч.1 ст.191 КК України, оскільки відсутні будь - які дані про незаконну діяльність по привласненню чи розтраті чужого майна.

Заслухавши доповідь судді, представника ВАТ «Кристал-М», яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не у повній мірі.

Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя має враховувати певні обставини, серед яких наявність правової підстави для арешту майна чи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань випливає, що підставою для внесення даних до ЄРДР є заява ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 здійснює демонтаж під`їзної колії ВАТ «Кристал-М», що знаходиться у м.Миронівка Київської області.

З копії заяви ОСОБА_10 вбачається, що в ній ставиться питання про перевірку факту розбору під`їзної колії ВАТ «Кристал-М» за умови наявності у підприємства заборгованостей по сплаті земельного податку, пенсійних внесків та заробітної плати.

З пояснень ОСОБА_8 випливає, що демонтаж під`їзних колій ВАТ «Кристал-М» здійснює ТОВ «Аверс СП-ЛТД» на виконання укладеної угоди з ВАТ «Кристал-М».

Будь-яких даних про підтвердження наявності відомостей про привласнення чи розтрату майна ВАТ «Кристал-М», яке було ввірене ОСОБА_8 чи перебувало у її віданні, матеріали клопотання не містять.

Таким чином, за відсутності жодних даних про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, підстав для визнання будь-якого майна речовим доказом у такому кримінальному провадженні не вбачається.

На зазначені обставини слідчий суддя уваги не звернув та безпідставно задовольнив клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на 7400м під`їзних шляхів, що належать ВАТ «Кристал-М», у рамках кримінального провадження за ч.1 ст.191 КК України.

Допущені порушення є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.404,407,419,422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна ВАТ «КристалМ» у кримінальному провадженні №0000338 від 11 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на під`їзні залізничні колії загальною довжиною 7400м, що належать ВАТ «Кристал-М», відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: