Справа №295/9401/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002226 від 29.03.2016 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Северини Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

- 21.07.2014 року Любарським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

- 07.09.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 10.11.2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 194 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі,

по обвинуваченню за ст. 289 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 2 по проїзду Івана Богуна у м. Житомирі, помітив легковий автомобіль марки «ВАЗ 21070» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей же час, день та місці, при вказаних обставинах у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вказаним легковим автомобілем.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 підійшов до задньої частини автомобіля та за допомогою невстановленого предмету розбивши його заднє ліве скло, проник у середину салону та сів на переднє водійське сидіння. Перебуваючи на водійському сидінні автомобіля ОСОБА_8 за допомогою ключа, який знаходився в бардачку, привів двигун автомобіля у дію, отримавши можливість керувати вказаним автомобілем та здійснювати на ньому рух, виїхавши на вул. Черняховського поїхав вулицями міста Житомира у напрямку с. Демківці Любарського району Житомирської області.
Таким чином, ОСОБА_8 діючи повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: легковим автомобілем марки «ВАЗ 21070», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 ..
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого діяння. Вказав, що дійсно 28.03.2016 року близько 03 години 00 хвилин перебуваючи поблизу будинку № 2 по проїзду Івана Богуна у м. Житомирі, побачивши легковий автомобіль марки «ВАЗ 21070» зеленого кольору, розбив скло автомобіля і потрапив у нього, ключ знайшов у бардачку, потім поїхав до місця свого проживання в Хмельницьку область. Цим автомобілем їздив у м. Хмельницький та на автозаправці автомобіль вдарили, це було 8-9 квітня 2016 року. При перевірці працівники поліції забрали автомобіль у нього. Цивільний позов, заявлений потерпілим, визнав.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно зі ст. 349 КПК України.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

Пом`якшуючою обставиною відповідно до вимог ст. 66 КК України є щире каяття.

При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин згідно ст. 12 КК України; суд враховує і особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку за станом здоров`я не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, злочин вчинено під час іспитового строку, а тому суд вважає, що йому слід призначити покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки обвинувачений засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 10.11.2016 року, а злочин вчинено 28.03.2016, суд застосовує вимоги ст. 70 ч. 4 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. Разом з тим, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, потерпілим оцінена заподіяна матеріальна шкода на суму 25281 грн.. На підтвердження вказаної суми шкоди потерпілим надано висновок експерта № 5/229 від 29.04.16 та наряд-замовлення на ремонт автомобілю, а тому вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого.

Визнаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого та обвинуваченого, враховуючи те, що моральна шкода заподіяна шляхом вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, в сумі 4719 грн.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого за залучення експерта в розмірі 703 грн. 68 коп..

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Підлягає обранню обвинуваченому запобіжного заходу для забезпечення виконання вироку у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10.11.2016 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків - 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід утримання під вартою, взяти під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 19.06.2017 року, зарахувати в строк відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України період з 4.07.2016 по день набрання вироком законної сили.

Речові докази - автомобіль марки «ВАЗ 21070», д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, у розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 25281 (двадцять п`ять тисяч двісті вісімдесят одну) грн. матеріальної шкоди та 4719 (чотири тисячі дев`ятнадцять) грн. моральної шкоди, а всього 30000 (тридцять тисяч) грн..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1