Справа № 621/2243/16-к
Провадження № 1-кп/610/62/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилася та мешкає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07 жовтня 2016 року близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_6 на автомобілі марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхав до 14 кварталу 4 виділу Мохначанського лісництва Державного підприємства «Скрипаївське навчально-дослідне лісове господарство Харківського національного аграрного університету імені В.В.Докучаєва», який розташований на території Зміївського району Харківської області та найближчим населеним пунктом до якого є с. Красна Поляна Зміївського району Харківської області, де виявив поруб деревини половника твердолистяної породи ясен і у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення цього майна.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_6 переконався, що його ніхто не бачить, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, помістив до кузову автомобіля марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , деревину половника твердолистяної породи ясен у кількості 3 штук, вартістю 2041,80 грн, тобто, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення умислу до кінця, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений на місці події працівниками лісової охорони ДП «Скрипаївське навчально-дослідне лісове господарство Харківського національного аграрного університету імені В. Докучаєва».
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому і пояснив, що 07 жовтня 2016 року поїхав у Зміївський ліс за будівельним сміттям та побачив в лісі спиляну деревину в кількості 3 штук, які вирішив викрасти для того, щоб топити пічку в гаражі. Погрузивши деревину в кузов автомобіля, поїхав за будівельним сміттям, однак був зупинений працівниками лісництва.

Дослідження інших доказів визнано судом недоцільним, оскільки обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками розгляду змісту цих обставин, впевнився в добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжка.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно як особа, яка порушень громадського порядку не допускала, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини його вчинення, враховуючи особу винного, а саме: визнання ним своєї провини, позитивну характеристику, наявність обставини, що пом`якшує покарання, враховуючи думку представника потерпілого, викладену на адресу суду, який не наполягає на суворому покаранні, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу, вважаючи таке покарання достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ЖИТЄНЬОВА ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.

Термін покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -