Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/171/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до кримінальної відповідальності на території України притягується вперше; 15.09.2016 року до Ленінського районного суду міста Кіровограда направлений обвинувальний акт по обвинуваченню за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23 год. 00 хв. 08 червня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 11 квітня 2017 року, погодженого із прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2017 року підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 23 год. 00 хв. 10 квітня 2017 року до 23 год. 00 хв. 08 червня 2017 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України та ризиків, передбачених п.п.1, 2,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування підозрюваному ОСОБА_8 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що його підзахисний, перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

При таких обставинах, адвокат вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки всі доводи, які суд поклав в основу свого рішення є надуманими та такими, що не відповідають матеріалам справи, зокрема не наведено доказів законних підстав для тримання ОСОБА_8 під вартою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11 квітня 2017 року ОСОБА_8 було затримано та 11 квітня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно фабули ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 10 квітня 2017 року приблизно 19.40 год., в дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 ,за попередньою змовою групою осіб, на ґрунті неприязних відносин, здійснив умисний постріл в напрямку потерпілого ОСОБА_11 з рушниці, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у виді вогнепального поранення лівого ока, обличчя та вогнепального поранення плеча зліва. Але злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від підозрюваного.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до ранішене судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно матеріалів цієї справи ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, слід зазначити про те, що підозрюваний ОСОБА_8 фактично не має постійного місце проживання, проживає в іншій країні, має громадянство іншої держави, таким чином має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням обставин даного кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються викладеним.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також враховує можливість підозрюваного ОСОБА_8 зникнути з тимчасового місця проживання, виїхати за межі України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2017 року- без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: ( підписи )
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_12 .