Справа № 182/2034/15-к
Провадження № 1/0182/1/2017
П О С Т А Н О В А
Іменем України
31.01.2017 року м. Нікополь
Нікопольский міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої
ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
підсудного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Нікополя, Дніпропетровської області, українця,
гр. України, освіта середня спеціальна, розлучений, має
неповнолітнього сина 2010 року народження, ПП « ОСОБА_7 »,
проживає та зареєстрований
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в наступному.
26 червня 2011 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, він приїхав для зустрічі і відпочинку зі своїм знайомим ОСОБА_8 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташоване по АДРЕСА_2 . Підходячи до центрального входу вищевказаного кафе ОСОБА_6 побачив, як його знайомого ОСОБА_8 безпричинно з хуліганських спонукань б`ють, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які за дане діяння притягнуті до кримінальної відповідальності за ст.294 ч.4 КК України та кримінальна справа стосовно них знаходиться у суді.
Він, припиняючи хуліганські дії ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , побоюючись за життя і здоров`я свого знайомого ОСОБА_8 і за своє життя, оскільки їм став погрожувати вбивством. ОСОБА_10 , тримаючи в руці занесений для удару туристичний ніж, який згідно висновку експертизи холодної зброї № 32 / 03-413 від 30.12.2011 року холодною зброєю не є, а виготовлений промисловим способом і має пряме господарське призначення, діючи з метою необхідної оборони ОСОБА_8 і себе, але перевищивши при цьому її межі, навмисне зробив чотири постріли з належного йому травматичного пістолета марки ПМР ХК НН НОМЕР_1 »калібру 9 мм., зареєстрованого у відділі дозвільної системи ГУМВС України в Дніпропетровській області, (дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_2 виданий 28.01.2009 року і дійсний до 28.01.2012 року), споряджений травматичними боєприпасами з гумовими кулями, в передню частину тулуба гр. ОСОБА_10 , тим самим завдавши йому тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичних експертиз № 3270е від 30.09.2011 року та № 247 від 26.04.2012 року - у вигляді проникаючого вогнепального поранення черевної порожнини з вхідною раною в області лівої бокової поверхні тулуба на рівні 12 ребра з пораненням шлунка, лівої частки печінки, підшлункової залози, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, відповідно до пункту 2.1.3-к «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Крім цього непроникаючого сліпого кульового поранення передньої поверхні в середній поверхні правого плеча і внутрішньої поверхні нижньої третини лівого плеча, сліпого вогнепального поранення м`яких тканин передньої поверхні грудної клітки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Перевищення меж необхідної оборони ОСОБА_14 виразилося в тому, що згідно висновку балістичної експертизи № 32 / 07-209 від 26.08.2011 року постріли в ОСОБА_10 , він здійснив використовуючи патрони з маркуванням «UMA 9 mm P.A. Knall », які є патронами« посиленими »калібру 9 мм. P.A. виготовленими зі значним порушенням вимог безпеки, що і призвело до заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.
Вказані навмисні дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 пояснив, що свою вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, щиро кається, згоден з кваліфікацією його дій, не оспорює допустимість та законність зібраних під час досудового розслідування доказів у зв`язку з чим просив задовольнити його клопотання про закриття кримінальної справи стосовно нього на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з минуванням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання і також просив закрити кримінальну справу, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 124 КК України у зв`язку з минуванням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому прокурор відмовився від заявленого раніше клопотанням про направлення зазначеної кримінальної справи на додаткове розслідування.
Потерпілі ОСОБА_4 і ОСОБА_15 жодного разу в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час та місце проведення судового засідання. Привід потерпілих до суду також не здійснено співробітниками поліції. Заяв від кожної з них про відкладення судового розгляду не надійшло.
Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання підсудного, посилаючись на те, що його довіритель вважає, що дії ОСОБА_6 невірно кваліфіковані за ст. 124 КК України. Крім того, на його думку, необхідно перевірити і оцінити усі докази у справі під час судового розгляду і допитати свідків, які зазначені у обвинувальному акті та які вже надавали покази в попередніх судових засіданнях. При цьому адвокат ОСОБА_5 нових доказів суду не надав і законність і допустимість зібраних доказів під час досудового розслідування не оскаржував.
Заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, вважаю, що клопотання підсудного ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.11-1 КПК України ( в редакції 1960 року), суд в судовому засіданні, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який законом передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 124 КК України є злочином невеликої тяжкості за який передбачене покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років.
При цьому як вбачається з обвинувального висновку, злочин інкримінований ОСОБА_6 вчинений ним 26.06.2011 року, тобто минуло понад п`ять років з дня його вчинення.
Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснює виключно суд у порядку, встановленому статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8-10, 11-1 КПК України (1960 р.), під час попереднього та судового розгляду справи, апеляційного, касаційного і виключного провадження відповідно до статей 248, 282, 376, 400-1 та п. 2 ч. 1 ст. 400-4 КПК України (1960 р.). Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Згідно вимог ст. 282 КПК України якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5,6,7,8,9,10,11 статті 6 та статтями 7,7-2,8,9,10,11-1 цього Кодексу, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою, закриває справу.
ОСОБА_6 не ухилявся від слідства та суду, не вчиняв більше жодних протиправних дій, вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликого ступеню тяжкості, з дня вчинення якого минуло понад п`ять років, тобто відповідно до вимог ст. 49 КК України минули строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності
В справі потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_15 заявлено цивільні позови, які підлягають розгляду по суті в порядку цивільного судового провадження.
Керуючись ст.ст. 11-1,282 КПК України (в редакції 1960 року), 49 КК України, - суд
П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу № 3411322 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України закрити. Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 124 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_15 виділити в окреме провадження для розгляду по суті в порядку цивільного судового провадження.

Речові докази (а.п.35-36 т.3), які зберігаються у камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

На постанову може бути подана апеляція на протязі 7 діб з дня її проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1