1Справа № 335/3470/14-к 1-в/335/44/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника Вознесенівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 21.05.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч.1,2 ст.307,ст.69,ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Вознесенівського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань апробації ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року, в якому зазначив, що засуджений, ОСОБА_5 , систематично не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, останній показав себе з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за викликами до органу пробації не з`являвся без поважних на те причин, чим унеможливив здійснення контролю за його поведінкою.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримав та наполягав на скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року з підстав, викладених в поданні.

Прокурор клопотання начальника Вознесенівського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації підтримав та вважає за необхідне скасувати засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 заперечував проти скасування відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року, пояснив що не з`являвся на реєстрацію оскільки був зайнятий на роботі, однак відомостей про місце працевлаштування не надав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів доданих до подання вбачається, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. На підставі ст. 76 КК України засудженому було встановлено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року відносно ОСОБА_5 було заведено особову справу №71/2014 року.

26.06.2014 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на нього судом, попереджений про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів. За результатами проведеної бесіди засуджений надав підписку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся на реєстрацію, а саме: 26.05.2015 року, 25.08.2015 року, 23.05.2016 року, 21.06.2016 року, 19.09.2016 року, 17.10.2016 року, 21.11.2016 року, 25.01.2017 року.

По кожному факту неявки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у визначені засудженому дні ОСОБА_5 було винесено застереження у виді письмового попередження. Крім того, по кожному факту неявки для реєстрації до органу пробації у визначені засудженому дні від останнього відібрані письмові пояснення.

Згідно пояснень засудженого, він не з`являвся до органу пробації у зв`язку із зайнятістю на роботі, однак документально свої слова підтвердити не зміг.

При проведенні профілактичних бесід засуджений неодноразово попереджався про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків або систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів, однак належних висновків для себе не зробив.

Крім того, в період відбуття іспитового строку засуджений ОСОБА_5 двічі притягувався до адміністративної відповідальності: 07.11.2016 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 2702.2017 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно положень ст. 408-2 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду, відповідно до статті 75 КК України, здійснюється суддею районного суду за місцем проживання засудженого за поданням органу виконання покарання, за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Положеннями ст. 166 КВК України визначено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання направляється до суду за невиконання засудженим покладених обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, тобто невиконання хоч одного з обов`язків, покладених на засудженого судом, або вчинення засудженим трьох і більше правопорушень.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм, направлення засудженого для відбування призначеного покарання настає в двох випадках. Перший - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків. Другий-якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст. 24 КУпАП і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

З матеріалів клопотання та особової справи №71/2014р. засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній обов`язки, покладені на нього за вироком від 21.05.2014 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а саме: періодично з`являтися в органи КВІ (на теперішній час уповноважений орган з питань пробації) для реєстрації не виконує, за що неодноразово був попереджений про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Враховуючи, що засуджений, ОСОБА_5 , не виконує обов`язки, покладені на нього за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року, що вказує на його небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Вознесенівського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_5 , - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 і направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного 21.05.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч.1,2 ст.307, ст.69, ч.1. ст.70 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Доставити ОСОБА_5 в місця відбування покарання в порядку визначеному для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дати його затримання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1