У Х В А Л А

12.04.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ужгород клопотання виконуючого обовязки керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування тимчасового арешту до громадянина Хорватії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В :
Керівник Ужгородської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно затриманого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який розшукується правоохоронними органами Німеччини для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених кримінальним кодексом Німецької Федерації за ст. ст.259, 260, 267, а саме придбання майна, здобутого злочинним шляхом, підробка документів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоч повідомлявся про дату та час судового розгляду, причина неявки суду невідома.
Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 13 жовтня 2016 року о 13.15 год. в чергову частину Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення від чергового КПП «Тиса» Кравчишин, про те, що на КПП «Тиса» (державний кордон України з Угорщиною, біля м. Чоп, Ужгородського району) на виїзді з України спрацював сигнал «Розшук» на громадянина Хорватії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зі слів раніше не судимого, тимчасово проживає в АДРЕСА_1 .
Згідно даних сектору Укрбюро інтерполу ГУНП в Закарпатській області за обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 13.10.2016 гр. ОСОБА_6 1966 р. н., значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшою екстрадиції до Німеччини для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст.ст. 259, 260 та 267 (придбання майна здобутого злочинним шляхом, підробка документів) КК Німеччини.
13.10.2016 о 19.00 год. ст. слідчим Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 складено протокол затримання на гр. ОСОБА_6 уродженеця АДРЕСА_2 , паспорт республіки Хорватії № НОМЕР_1 виданий 03.10.2005 ПУ/Загреб. Під час складання даного протоколу гр. ОСОБА_8 поскаржився на поганий стан здоров`я, після чого йому було викликано карету ШМД та госпіталізовано в ЦМКЛ м.Ужгород, де виставлено охорону з числа працівників Ужгородського РВП.
Відповідно до ч.2ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Згідност. 2 Закону України «Про міжнародні договори України» залежно від конкретного випадку формами надання згоди України на обов`язковість для неї міжнародного договору є ратифікація, затвердження, прийняття, приєднання.
Згідно з ч. 1ст. 9 Закону України «Про міжнародні договори України» ратифікація міжнародних договорів України здійснюється шляхом прийняття закону про ратифікацію, невід`ємною частиною якого є текст між народного договору. Частиною другоюст. 9 вказаного Закону передбачено, що ратифікації підлягають міжнародні договори України, що стосуються прав, свобод та обов`язків людини і громадянина, зокрема.
Відповідно до ст. 22 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Додатковими протоколами до неї 1975 та 1978 років, ратифікованої Україною 16.01.1998 року, процедура стосовно їх видачі регулюється виключно законодавством сторони, до якої звертаються із запитом (в даному випадку законодавством України).
Разом з тим у відповідності до положень ст.583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України.
Однак з досліджених в судовому засіданні письмових доказів та пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_10 на час розгляду вказаного клопотання не є затриманим.
Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.10.2016 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Хорватії ОСОБА_8 на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Німеччини строком до 21.11. 2016 року скасована ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25.10.2016 року.
Крім того положеннями ч. 6 ст. 583 КПК України при розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого.
Разом з тим слідчий суддя позбавлений можливості перевірити особу громадянина Хорватії, оскільки такий на неодноразові виклики суду не відреагував, в судове засідання не зявився.
Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
У відповідності до ч. 2 ст. 583 КПК України, у разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.
Разом з тим з матеріалів клопотання вбачається, що таке перебуває на розгляді судів починаючи з 15.10.2016 року і прокурором на час розгляду такого не надано жодних доказів надходження запиту про видачу громадянина Хорватії ОСОБА_8 від правоохоронних органів Німеччини.
Згідно до ч. 9 ст. 583 КПК України, у разі надходження запиту про видачу особи (екстрадицію) до закінчення строку тимчасового арешту ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту втрачає юридичну силу з моменту винесення слідчим суддею ухвали про застосування екстрадиційного арешту щодо цієї особи.
Ч. Ч. 8, 9 ст. 583 КПК України визначено, що звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням до центрального органу України запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.
У разі надходження запиту про видачу особи (екстрадицію) до закінчення строку тимчасового арешту ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту втрачає юридичну силу з моменту винесення слідчим суддею ухвали про застосування екстрадиційного арешту щодо цієї особи.
На підставі вищевикладеного приходжу до переконання, що прокурором не наведено законних підстав для застосування відносно ОСОБА_6 на даний час тимчасового арешту та відмовляє в задоволенні клопотання, як необґрунтованому та безпідставному.
Керуючись ст.ст.376,580,582,583 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання виконуючого обовязки керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування тимчасового арешту до громадянина Хорватії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з дня проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1