АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1995/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_11 та накладено арешт у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування нерухомим майном, а саме на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_10 , іпн НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 подав в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 апеляційні скарги, в яких ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_11 про накладення арешту на житловий будинок подружжя ОСОБА_12 .
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_8 зазначає, що розгляд клопотання прокурора був здійснений без участі ОСОБА_10 , оскільки останній на той час знаходився за межами міста Києва, а ОСОБА_9 взагалі не була повідомлена про розгляд клопотання. При цьому копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року він, ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_10 , отримав лише 21 березня 2017 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_8 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_9 , відповідно до свідоцтва про одруження № НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська від 15 березня 1999 року, є дружиною ОСОБА_10 і житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є їх спільною сумісною власністю. На думку представника, прокурором жодним чином не було доведено, що арештоване майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, об`єктом кримінально протиправних дій або було набуте кримінально протиправним шляхом, що існує причинно-наслідковий зв`язок між арештованим майном та кримінальним правопорушенням, а також не доведено наявність шкоди, завданої неправомірними діями, і неправомірність самих дій. Крім того, апелянт вважає, що у провадженні відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до категорії об`єктів культурної спадщини та підпадає під ознаки, визначені Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Також представник стверджує, що накладення арешту в частині заборони користування нерухомим майном позбавляє його власників будь-яким чином здійснювати заходи по обслуговуванню даного житлового будинку, що може призвести до подальших негативних наслідків для будинку.

В судове засідання у справі прокурор та представник ОСОБА_8 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання їм було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника власників майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представник ОСОБА_8 не пропустив, а його апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 14 березня 2017 року без участі власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Лише 21 березня 2017 року представник останнього отримав копію ухвалу слідчого судді і 24 березня 2017 року направив по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційні скарги. Таким чином, представник ОСОБА_8 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000140, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, тобто за фактом пошкодження об`єкта культурної спадщини.

Органами досудового розслідування встановлено наявність договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_13 (спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_14 ) та ОСОБА_10 (останній є власником земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :82:079:061, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), а також наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 грудня 2012 року № 02-7-01893.

Вказана земельна ділянка розташована в межах Центрального історичного ареалу, в межах зони охоронюваного ландшафту, в межах буферної зони (об`єднаної) об`єкта всесвітньої спадщини «Київ: Собор Святої Софії та прилеглі монастирські будівлі, Києво-Печерська Лавра.

У висновках історико-містобудівного обґрунтування, погодженого Міністерством культури України, вказано, що в процесі проектування необхідно звернути увагу на те, що об`єкт проектування розташований в традиційному районі садибної забудови та забудова таких районів, відповідно до п. 3.21 ДБН 360-92**, не повинна перевищувати 4-х поверхів.

Крім того, органами досудового розслідування за участю головного інспектора будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у місті Києві ОСОБА_15 було проведено огляд місця події (протокол від 06 жовтня 2016 року), а саме будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено, що дана будівля з боку вулиці Редутної має вигляд п`ятиповерхового будинку та одного поверху мансарду, з боку вулиці Старонаводницької шестиповерхового будинку і одного поверху мансарду.

Таким чином, як вважають органи досудового розслідування, під час будівництва даного будинку були грубо порушені вимоги історико-містобудівного обґрунтування, погодженого Міністерством культури України, і містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 , надані і зареєстровані Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що призвело до введення в експлуатацію багатоквартирного будинку поверховістю значно більшою, ніж дозволено законодавством для даної земельної ділянки.

Крім того, відповідно до відповіді Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 лютого 2017 року № 073-1660, наказом Департаменту від 29 листопада 2016 року № 29, на підставі листа Департаменту містобудування та архітектури від 25 листопада 2016 року № 055-19236, були скасовані зареєстровані Департаментом ДАБІ у місті Києві подані замовником будівництва ОСОБА_10 Декларацію про початок виконання будівельних робіт 25 жовтня 2013 року за № КВ19 та Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації 13 листопада 2014 року за № КВ08.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 лютого 2017 року № 81163459, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_10 . На теперішній час здійснюються заходи щодо поділу даного об`єкта нерухомого майна.

Разом з тим, на Інтернет-сайті «Недвижимость в Царском селе» (http://www.tsarske.com.ua/new-york/) розміщено інформацію щодо продажу квартир на 2 5 поверхах даного будинку.

06 березня 2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_11 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування нерухомим майном, а саме на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_10 , іпн НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 .

14 березня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва клопотанняпрокурора було задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000140, про накладення арешту у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування нерухомим майном, а саме на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_10 , іпн НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_11 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого являється ОСОБА_10 , є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто це нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування нерухомим майном, а саме на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_10 .

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням такого арешту є запобігання можливості відчуження майна, його використання,пошкодження або знищення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_10 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_11 та накладено арешт у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування нерухомим майном, а саме на житловий будинок, загальною площею 1600,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_10 , іпн НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ ___________ _______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6