Справа № 172/704/17
Провадження № 1-кп/172/120/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000348 від 02 червня 2017 року з угодою про примирення від 30 червня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубовики Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який не працює, має середньою освіту, розлучений, утримує дитину 2006 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 у третій декаді квітня 2017 року, більш точного часу не встановлено, знаходячись біля території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , в ході розмови з останнім, здобув злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номеро НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , білого кольору, який належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_3 30 квітня 2017 року прибув до місця мешкання ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Не сповістивши останніх про свої злочинні наміри, повідомив потерпілому неправдиві відомості про те, що має намір віддати гроші за автомобіль протягом певного часу, мотивуючи це відсутністю повної суми, чим здобув довіру ОСОБА_5 . Після цього, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_3 незаконно заволодів його автомобілем ЗАЗ 1102, д.н. НОМЕР_1 , білого кольору.

Діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 наступного дня, тобто 1 травня 2017 року, не маючи на меті повертати потерпілому ОСОБА_5 його автомобіль чи гроші за нього, продав останній та отриманні гроші витратив на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 13 614 гривень.

Незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене ОСОБА_3 , кваліфікується за ч. 1 ст. 289 КК України.
30 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік та покладенням згідно зі ст. 76 КК України таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - як незаконне заволодіння транспортним засобом, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 371-374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000348 від 02 червня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- повідомляти в уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1