16.06.2017
Справа № 642/ 3812/16-к
Провадження №1кс/642/865/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , представника КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5

розглянувши клопотання ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0001645 від 12.05.2016 року за ч. 1 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на екскаватор ЄО 2621В д/н НОМЕР_1 , який належить КП "Харківській теплові мережі" Холодногірського філіалу, та майно КП «Харківські теплові мережі» .

В обґрунтування клопотання пояснив, що по кримінальному провадженню № 0001645 його визнано потерпілим.

Кримінальним правопорушенням заявнику завдано майнової шкоди на суму 20000 грн. Також завдано моральних страждань, які він оцінює в розмірі 50000 грн.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Зважаючи на викладене, заявником до Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області було подано позовну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Забезпечення цивільного позову у цивільному кодексі не передбачає, наявності усіх доказів, розміру, це вже є предметом розгляду по суті позову, його забезпечення ґрунтується інше на розмірі вказаної у позові шкоди. Відповідно до ст. 152 ЦПК України на що закладається арешт, його види, а відповідно до ст. 151 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову.
Також заявником заявлено окрему вимогу про накладення арешту на екскаватор ЄО 2621В, д.н. НОМЕР_1 , який належить КП «Харківські теплові сеті» Холодногірського філіалу, оскільки у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. В даному випадку екскаватор ЄО 2621В, д.н. НОМЕР_1 було використано, як знаряддя вчинення злочину.

Пункт 6 частини 4 цієї ж статі 170 КПК України передбачає, що арешт накладається не тільки на майно підозрюваного обвинуваченого, засудженого, а також на майно фізичної чи юридичної особи, яка в силу закони (цивільного позову) несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями.

Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 171 КПК України обумовлює вимоги до клопотання про арешт майна. Зокрема, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Суд вислухавши пояснення заявника, представника власника майна КП «Харківські теплові мережі», думку прокурора та слідчого які при розгляді клопотання покладались на розсуд суду, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001645 від 12 травня 2016 року за ст. 194 ч. 1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2016 до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області з заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 12.05.2016 біля 12-30 год. невідомі особи за адресою АДРЕСА_2 , пошкодили його майно спец технікою з метою його подальшого привласнення, чим нанесли збиток близько 20 000 грн.

В ході досудового слідства встановлено, що за адресою м. Харків, вул. Соціалістична, б. 56 згідно документів а саме: Витягу з державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельна ділянка площею 0,002 га розташованої за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться на праві оренди.

Відповідно до матеріалів справи, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що на вказаній земельній ділянці знаходиться їх кіоск котрий він придбав у 26.04.2016 у гр. ОСОБА_7 за 10 тисяч гривень. 12.05.2016 екскаватором котрий належить КП «Харківські теплові сеті» під керуванням водія ОСОБА_8 було пошкоджено його майно.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив що згідно маршрутного листа та листа з КП «Вода» котрий пройшов усі резолюції йому необхідно було виконати роботи (допомогти) працівникам КП «Вода». Прибувши за адресою м. Харків, вул. Соціалістична, 56 старший з КП «Вода» вказав на загороджену територію та сказав, Пасацькому що потрібно відідвинути кіоск, так як кіоск заважає, проводити робити, ОСОБА_9 відідвинув кіоск, в ході чого кіоск впав та пошкодився роботи проводились на екскаваторі ЄО 2621В д/з НОМЕР_1

Згідно маршрутного листа виданого ОСОБА_9 адреса значиться АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст.170 ч.1 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ст.170 ч.3, ч.4, ч.5, ч.6 КПК України передбачаються, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Також у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Та у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Станом на час розгляду, так як і на момент подання клопотання до слідчого судді, нікому не було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження № 0001645 від 12.05.2016 року за ч. 1 ст. 194 КК України, тобто власник майна не входить до суб`єкту визначених ст.170 КПК України і санкції вище вказаних частини статті не передбачають конфіскації.

Екскаватор ЄО 2621В, д.н. НОМЕР_1 вже було оглянуто та перевірено на наявність на ньому будь-яких доказів вчинення вищевказаного злочину, що встановлені під час кримінального провадження по кримінальному провадженні № 0001645 від 12.05.2016 року за ч. 1 ст. 194 КК України.

Крім того, згідно з п. 3, 4 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину; в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Як зазначено у частині 5 підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно, соціальна пільга надається в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Потерпілий вказує, що йому спричинена матеріальна шкода в сумі 20000 грн., що не є шкодою у великих розмірах для кваліфікації дій за ч.1 ст. 194 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В клопотанні ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0001645 від 12.05.2016 року за ч. 1 ст. 194 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова.

Слідчий суддя ОСОБА_1