АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3801/16-к Номер провадження 11-кп/786/170/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185; т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 001059 від 29.04.2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спортне Ягоднинського району Магаданської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, розлученого, без постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а :
До Апеляційного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі; запобіжний захід до набрання вироку законної сили продовжено у виді тримання під вартою; зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення із 24.05.2016 року до вступу вироку в закону силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі; цивільний позов потерпілих задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно матеріальну шкоду в розмірі 234 842, 40 грн. та моральну шкоду в розмірі 4 000 грн., а всього 238 842, 40 грн., в решті позовних вимог відмовлено; стягнуто судові витрати; вирішено питання про речові докази.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржений вирок змінити та перекваліфікувати його дії з ч. 4 на ч. 3 ст. 185 КК України. Апеляцію обґрунтовував тим, що частина викрадених речей, зокрема норкова шуба, ним була повернута потерпілим, докази того, що ним викрадено грошову суму в розмірі 3 000 євро відсутні, крім того, оцінку викраденого встановлювали зі слів потерпілих, а не згідно з відповідними експертизами. Апелянт вказує, що все вищевикладене потягло невірну кваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення.

Адвокатом ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 також подано апеляційну скаргу в якій прохає оскаржений вирок змінити та перекваліфікувати дії його підзахисного з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України та призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті. На переконання поданої апеляції вказує, що в судовому засіданні не доведено кваліфікуючу ознаку вчинення крадіжки в особливо великих розмірах, оскільки оцінка викраденого майна судом встановлювалася зі слів потерпілих, а не згідно з висновком товарознавчої експертизи.

Прокурор Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в принесеній апеляції прохає вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м"якість та ухвалити новий вирок, засудивши ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Подану апеляцію обґрунтовує тим, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом недостатньо приділено увагу тяжкості вчинених злочинів, його мотивам та особі обвинуваченого, зокрема поведінці та матеріальному стану. Прокурор зазначав, що обвинувачений вчинив тяжкий, умисний злочин з корисливих мотивів, не працює та не має офіційних джерел доходів та постійного місця проживання. Крім того потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наполягали на суворому покаранні, оскільки матеріальну шкоду їм відшкодовано частково, шляхом повернення майна.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог просив повторно дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Іншими учасниками процесу вирок суду не оскаржувався.

Так за вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 у вечірній час близько 20.00 години з 24.04.2016 року по 25.04.2016 року, точного часу та дати не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, незаконно проник до квартири АДРЕСА_1 , в якій проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого, скориставшись тимчасовою відсутністю власників квартири, таємно викрав численне майно, належне останнім, яке знаходилось у вищевказаній квартирі, на загальну суму 399 591, 30 грн., спричинивши збитків на вказану суму.

До закінчення апеляційного розгляду справи в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником адвокатом ОСОБА_7 подані заяви про відмову від їхніх апеляційних скарг та закриття апеляційного провадження за ними.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримати подані заяви про відмову від апеляційних скарг і закриття апеляційного провадження за ними та прохали відмовити в апеляції прокурора, прокурора, який не заперечував проти закриття апеляційного провадження за скаргами обвинуваченого та адвоката у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг та не підтримав апеляцію, подану прокурором, що брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, потерпілу , провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником адвокатом ОСОБА_7 подані заяви про відмову від їхніх апеляційних скарг, а від прокурора заперечень щодо закриття апеляційного провадження за їхніми скаргами не надійшло, колегія суддів приходить до висновку, про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо вирішення апеляції прокурора про необхідність скасування вироку Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави й має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання новим злочинам.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення виходячи із зазначених вимог Закону з посиланням на встановлені обставини й дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Судом в повній мірі були враховані ті обставини, на які посилається в своїй апеляції прокурор, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу винного, який не має постійного місця проживання, вибачився перед потерпілими, частково відшкодував шкоду шляхом повернення викраденого майна, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Таким чином колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог законодавства, є таким, що відповідає фактичним обставинам по справі, даним про особу обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його м`якість , колегія суддів не вбачає.

Оскаржений вирок відповідає вимогам закону, підстав для його скасування чи зміни, під час апеляційного перегляду, не встановлено.

Керуючись ст.ст.403, 404, 405,407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,
у х в а л и л а :
Апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 закрити у зв`язку із відмовою від апеляцій;

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 4 КК України - без змін;

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

c у д д і :

___________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4