Справа № 359/5438/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/443/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
27 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

власника майна: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому вказував, що слідчим відділом Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000037 від 25.01.2016, на підставі інформації Головного Управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області з приводу того, що невстановленими особами на території м. Бориспіль та Бориспільського району в порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» організовано роботу гральних залів шляхом встановлення у спеціально обладнаних для зайняття зазначеною діяльністю приміщеннях відповідної комп`ютерної техніки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 203-2 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Бориспільською місцевою прокуратурою Київської області.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

Як на підставу прийняття такого рішення слідчий суддя послався на те, що перелік і вид майна, на яке просить накласти арешт прокурор не відповідають переліку та виду майна, вилученого працівниками поліції під час проведення обшуку 10.07.2017 року у даному кримінальному провадженні. Слідчим під час проведення обшуку не було складено опис тимчасово вилучених речей, що суперечить вимогам ч.9 ст.236 КПК України. Прокурором не були додані документи, які підтверджують право власності на вилучене майно.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора на накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку.

Вказує, що суд дійшов передчасного висновку про те, що перелік і вид майна, на яке просить накласти арешт прокурор не відповідають переліку та виду майна, вилученого працівниками поліції під час проведення обшуку у кримінальному провадженні, оскільки зазначені обставини підтверджуються протоколом відповідної слідчої дії, фото таблицею до нього та постановою прокурора про визнання вилученого майна, речовими доказами. Зазначає, що посилання суду на те, що слідчий ОСОБА_9 у своїх поясненнях вказав на те, що обшук за вказаною адресою проводився без роз`яснення ст.236 КПК України є безпідставними, оскільки положення цієї статті були роз`яснені прокурором перед початком обшуку, про що свідчать підписи його учасників у відповідному протоколі. Вважає, що складений слідчим протокол обшуку містить вичерпний список вилученого майна. Вказує, що посилання суду на те, що прокурором не були додані документи, які підтверджують право власності на вилучене майно є необґрунтованими, оскільки такі документи були долучені власником майна під час розгляду клопотання.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення власника майна та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з
юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Посилання прокурора на те, що суд дійшов передчасного висновку про те, що перелік і вид майна, на яке просить накласти арешт прокурор не відповідають переліку та виду майна, вилученого працівниками поліції під час проведення обшуку у кримінальному провадженні є безпідставними.

Відповідно до наданих матеріалів, перелік та вид майна, що зазначено в клопотанні прокурора про накладення арешту на майно відрізняється від переліку майна, яке було вилучено під час обшуку, проведеного 10.07.2017 року за адресою: на розі вул. Набережної та Шкільної, м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, що підтверджено протоколом обшуку, протоколом огляду майна, постановою про визнання речовими доказами та даними клопотання про накладення арешту на майно.
Згідно до вимог ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Проте, прокурором не додано документи, які підтверджують право власності на вилучене майно, або докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, оскільки протокол допиту свідка, на покази якого посилається прокурор у клопотанні, як на доказ відсутній.
Як вбачається з ухвали, наведені в клопотанні прокурора підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Будь-яких інших даних, які могли б вплинути на законність прийнятого слідчим суддею рішення під час апеляційного розгляду справи прокурором не надано.
Враховуючи наведене, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а рішення слідчого судді має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно без змін.

Головуючий:
Судді: