Дата документу 14.04.2017 Справа № 554/3049/17
Провадження №1-кс/554/2825/2017
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого ВП № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000216 від 22.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, у якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Lenovo» imei-1: НОМЕР_1 imei-2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м.Полтави.

Клопотання мотивовано тим, що ВП № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000216 від 22.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 21.02.2017 року надійшла письмова заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 21.02.2017 року близько 19 год. 30 хв. невідомі особи із застосуванням фізичного насильства відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном марки «Lenovo», поряд 2 під`їзду будинку №9-А, який розташований по пров. Соколова в м.Полтава.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.02.2017 близько 19 год. 30 хв. невідомі особи, керуючись корисливими мотивами, з метою наживи, перебуваючи поряд 2 під`їзду будинку №9-А, який розташований по пров. Соколова в м. Полтава, підійшли до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де із застосуванням фізичного насильства відкрито заволоділи мобільним телефоном останнього марки «Lenovo» imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 , після чого з викраденим майном зникли, завдавши потерпілому матеріального збитку.

В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , добровільно видав телефон марки «Lenovo» imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 та розповів, що придбав його у двох невідомих осіб.

Слідчий вказує, що вищезазначений мобільний телефон, постановою слідчого від 12.04.2017 року відповідно до ст.98 КПК України, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000216.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що мобільний телефон марки «Lenovo» imei 1: НОМЕР_1 imei 2: НОМЕР_2 є об`єктом кримінально протиправних дій та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження та проведення товарознавчої експертизи, а також виключення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, слідчий вважає, що вказаний телефон необхідно піддати арешту.

На підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна, ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений в установленому порядку, просив про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Суд, вислухавши пояснення слідчого, вивчивши суть клопотання, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, в клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, мобільний телефон марки «Lenovo» imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, вказаний мобільний телефон марки «Lenovo» є об`єктом кримінально протиправних дій, є речовим доказом, а метою арешту зазначеного майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу, проведення товарознавчої експертизи, а також виключення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання документів встановлено, що згідно протоколу від 12.04.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав телефон марки «Lenovo» imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 та розповів, що придбав його у двох невідомих осіб.

Постановою слідчого від 13.04.2017 року вищевказаний мобільний телефон марки «Lenovo» визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000216.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно, а саме вилучений телефон марки «Lenovo», є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме телефон марки «Lenovo» для забезпечення належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні та недопущення можливості його втрати або знищення, а також проведення судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.04.2017 року, а саме: на мобільний телефон марки «Lenovo» imei-1: НОМЕР_1 imei-2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого ВП № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1