Справа № 375/1145/14-к
1-кп/357/232/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000278 від 19.06.2014 року стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимого 22.12.2010 року Рокитнянським районним судом за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 1 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнився за ухвалою суду від 30.10.2013 року з не відбутим строком 1 рік 5 місяців 20 днів; 03.10.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, ст. 71 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3, ст. 395 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, будучи звільненим умовно-достроково з місць позбавлення волі на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2013 року із встановленням відносно нього адміністративного нагляду строком 1 рік, тобто до 30.10.2014 року з обмеженнями, передбаченими Законом України «Про адміністративний нагляд над особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме: заборона залишати своє місце проживання з 22 до 06 год., заборона відвідування місць, де дозволена торгівля спиртних напоїв на розлив, 4 рази на місяць з`являтися для реєстрації до Рокитнянського РВГУ та заборонено виїзд за межі постійного проживання без дозволу РВГУ, на шлях виправлення не став і з метою ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин в кінці квітня 2014 року самовільно залишив своє місце проживання і до 07.07.2014 року не з`являвся на реєстрацію до Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області, чим порушив правила адміністративного нагляду та обмеження, встановлені судом.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, в період часу з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року, обвинувачений, з метою викрадення особистого майна прийшов до житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 і належного потерпілій ОСОБА_10 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та з метою реалізації свого злочинного умислу шляхом демонтажу віконної рами проник на горище будинку, звідки вчинив крадіжку мотокоси марки «AL-KOBC 4125» вартістю 2013,20 грн., чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму. Дану мотокосу обвинувачений відвіз на ринок до м. Біла Церква, де продав невідомій особі, отримані грошові кошти використав на власні потреби.

Продовжуючи свої злочинні дії, в період часу з 20.06.2014 рок по 23.06.2014 року, обвинувачений, з метою викрадення особистого майна прийшов до житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 і належного потерпілій ОСОБА_7 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та потерпілої, по дереву заліз на дах будинку, де вийняв шибку з вікна і проник на горище. На горищі обвинувачений виявив 3 мішки з цукром, які зняв з горища та заховав у кущах неподалік від будинку. На другий день обвинувачений викликав таксі і відвіз вказані мішки з цукром на ринок в м.Узин, де продав їх ОСОБА_11 за 1200 грн., які використав на власні потреби. Всього обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у порушенні правил адміністративного нагляду в період часу з кінця квітня 2014 року по 07.07.2014 року вину визнав повністю і показав суду, що дійсно звільнившись з місць позбавлення волі, знаючи що відносно нього встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік, він в кінці квітня 2014 року, ухиляючись від адміністративного нагляду, щоб працевлаштуватись в м. Біла Церква, самовільно залишив своє місце проживання та до 07.07.2014 не з`являвся на реєстрацію до Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області.

У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_9 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Заперечення захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 щодо не можливості притягнення обвинуваченого двічі до відповідальності за один і той же злочин, оскільки ОСОБА_9 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 51 ч.1, 187 ч.2 КУпАП у виді адміністративного арешту на 15 діб, суд до уваги не бере, так як згідно з постановою Рокитнянського районного суду від 09.07.32014 року обвинувачений ОСОБА_9 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 51 ч.1, 187 ч.2 КУпАП, а саме порушення правил адміністративного нагляду, тобто не явку до органів внутрішніх справ на реєстрацію, але в даному випадку обвинувачений ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. 395 КК України, що полягає в порушенні правил адміністративного нагляду, а саме у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Крім того, виходячи із призначення та ролі захисника у кримінальному судочинстві, колізія його позиції та позиції обвинуваченого за загальним правилом виключається.

Інші учасники процесу не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по вказаному епізоду, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані по епізоду що мав місце в період з кінця квітня 2014 року по 07.07.2014 року за ст. 395 КК України, оскільки він вчинив порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Щодо епізодів крадіжки, які мали місце в період часу з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року та в період часу з 20.06.2014 рок по 23.06.2014 року, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованих йому злочинах не визнав і показав суду, що в зазначений період він знаходився в м. Біла Церква, шукав роботу, а тому фізично не міг вчини вказані вище злочини.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинах підтверджується наступними доказами.

По епізоду, що мав місце в період часу з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року:

Показами свідка ОСОБА_12 , який показав, що на весні 2014 року в м. Узин він, працюючи таксистом, підвозив обвинуваченого ОСОБА_9 і для подальшої співпраці вони обмінялися номерами телефонів. В червні цього ж року йому зателефонував ОСОБА_13 і попросив забрати його з с. Савинці та відвезти до м. Біла Церква. Він забрав його з села, разом із мотокосою, яка була обмотана мішком, з якою він висадив обвинуваченого в м. Біла Церква біля пам`ятника «літака».

Даними, що містяться в заяві про злочин потерпілої ОСОБА_10 від 11.07.2014 року, згідно якої в період з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року за місцем її проживання в АДРЕСА_3 , з приміщення її будинку було вчинено крадіжку мотокоси «AL-KO BC 4125» сірого кольору.

Даними, що містяться у висновку експертної товарознавчої експертизи №18/16-04 від 18.07.2014 року, згідно якої вартість оцінюваного майна, а саме викраденої мотокоси «AL-KO BC 4125» по порівняльному методу оцінки, станом на 10.06.2014 року становить 2013,20 грн.

По епізоду, що мав місце в період часу з 20.06.2014 рок по 23.06.2014 року:

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що в червні 2014 року у неї на горищі будинку в АДРЕСА_2 , зберігалися 3 мішки з цукром та 2 мішки з мукою. Вона після обіду побачила вибиту шибку на вікні горища і витоптану землю під виноградом. Поставила драбину і виявила відсутність мішків з цукром. Сусідка ОСОБА_14 повідомила їй, що бачила як обвинувачений ОСОБА_9 вчиняв крадіжку мішків з її горища, про що вона і повідомила до сільської ради. Згодом до її будинку працівники міліції привезли ОСОБА_9 і він показував як по дереву виліз на горище і де ховав у кущах неподалік від будинку мішки з цукром.

Показами свідка ОСОБА_15 , який показав, що в червні 2014 року до нього зателефонував обвинувачений ОСОБА_9 і попросив приїхати в с. Савинці забрати мішки з цукром, точніше просив під`їхати до магазину ПП «Пономаренко» ззаду. Там він дістав із заростів трави і погрузив в багажник 3 мішки з цукром, які були брудні і рвані. Після чого, вони відвезли мішки на базар в м. Узин, де ОСОБА_9 їх продав. Потім він підвіз його до маршруток на м. Білу Церкву. А в кінці червня цього ж року до нього приїхали працівники міліції, які опитували його про поїздки з ОСОБА_9 , для чого він сів на заднє сидіння в автомобіль працівників міліції поряд з ОСОБА_9 , де і розповів, які речі перевозив, куди і з ким. ОСОБА_9 при цьому нічого не заперечував.

Показами свідка ОСОБА_11 , який показав, що в 20 числах червня 2014 року він стояв біля воріт базару в м. Узин. До нього під`їхало таксі. Таксиста звати ОСОБА_16 . З ним був обвинувачений ОСОБА_9 , якого він раніше не знав, і який запропонував придбати три мішки з цукром, але так як мішки були брудні то вони зійшлися на ціні в 400 грн. за мішок. Отже, за три мішки з цукром він заплати ОСОБА_9 1200 грн.

Даними, що містяться у довідці ПП « ОСОБА_17 » від 02.07.2014 року, згідно якої станом на 23.06.2014 року вартість 1 кг. цукру становить 10 грн.

Суд розцінює показання вказаних свідків та потерпілої як правдиві, так як вони логічні, послідовні і узгоджуються з доказам по справі.

Оскільки вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі, суд кваліфікує його дії по епізодам що мали місце в часу з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року та з 20.06.2014 рок по 23.06.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Щодо даних які містяться в протоколі допиту в якості свідка обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.07.2014 року та протоколі проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 від 11.07.2014 року, підозра якому була пред`явлена лише 23.07.2014 року, в яких останній розповідав та показував на місці про вчинення ним злочинів по епізодам, що мали місце в період з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року та з 20.06.2014 рок по 23.06.2014 року, то суд вважає їх недопустимими, оскільки вони отримані в наслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_9 , який при проведенні зазначених слідчих дій мав статус свідка, а не підозрюваного.

Не зважаючи на визнання вказаних доказів недопустимими, в суді беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 в період часу з 01.06.2014 року по 19.06.2014 року, з метою викрадення особистого майна прийшов до житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 і належного потерпілій ОСОБА_10 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та з метою реалізації свого злочинного умислу шляхом демонтажу віконної рами проник на горище будинку, звідки вчинив крадіжку мотокоси марки «AL-KOBC 4125» вартістю 2013,20 грн., чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, зателефонував ОСОБА_15 і попросив забрати його з с. Савинці та відвезти до м. Біла Церква, де продав її невідомій особі, а отримані грошові кошти використав на власні потреби.

Продовжуючи свої злочинні дії, в період часу з 20.06.2014 року по 23.06.2014 року, ОСОБА_9 , з метою викрадення особистого майна прийшов до житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 і належного потерпілій ОСОБА_7 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та потерпілої, по дереву заліз на дах будинку, де вийняв шибку з вікна і проник на горище. На горищі обвинувачений виявив 3 мішки з цукром, які зняв з горища та заховав у кущах неподалік від будинку. На другий день ОСОБА_9 викликав по телефону водія таксі ОСОБА_15 і відвіз вказані мішки з цукром на ринок в м.Узин, де продав їх ОСОБА_11 за 1200 грн., які використав на власні потреби.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, суд вважає, що обвинувачений заперечує свою вину у вчиненні крадіжок з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини, перекручуючи події на власну користь.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, як особа за місцем проживання характеризується негативно.

Разом з тим, він чистосердечно розкаюється у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України та активно сприяв слідству в його розкритті - наведену обставину суд розцінює як пом`якшуючу відповідальність.

Обтяжуючі відповідальність обставини передбаченими ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статей у виді позбавлення волі, за якими його визнано винним.

Оскільки ОСОБА_9 вчинив інкриміновані йому злочини до засудження його судом 03.10.2014 року, при визначенні покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 70 ч. 4 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого збитків потерпілими не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 обрано у виді взяття під варту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3, ст. 395 КК України і призначити покарання:

= за ст. 395 КК України 6 місяців арешту.

= за ст. 185 ч. 3 КК України - 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 визначити покарання 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, вчинених за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 03.10.2014 року шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_9 до відбуття визначити покарання 6 (шість) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 24.07.2014 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_9 залишити попередній тримання під вартою, утримуючи в СІЗО ДПС України в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 протягом вказаного строку з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1