ун. № 759/7795/16-к
пр. № 1-кп/759/55/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0011236 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.11.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Тараща Київської області, громадянки України,

освіта вища, працює на посаді заступника директора з

навчально-виховної роботи Київської гімназії № 287, яка

зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не засуджена, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,
психолога ОСОБА_11 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , обіймаючи посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Київської гімназії № 287 Святошинського району м. Києва, 10.11.2015 року приблизно о 12 години 20 хвилин до 13 години 05 хвилин, проводячи урок математики у 5-А класі Київської гімназії № 287 у приміщенні кабінету № 212 даної гімназії, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 10-Б, завдала учням вирішувати різні математичні приклади. В ході даного уроку одна з учениць 5-А класу ОСОБА_9 , яка знаходилась за третьою партою середнього ряду, поверталась в різні сторони до учнів, які знаходились позаду неї та відволікалась від уроку. Побачивши це, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_9 та нічого не пояснюючи, взяла своєю правою рукою за рукав вишиванки лівої руки ОСОБА_9 та декілька разів вдарила даною рукою об дерев`яну парту, чим заподіяла тілесне ушкодження у вигляді синця на ліктьовій поверхні лівої кисті в проекції п`ятої п`ясної кістки, жовто-синього кольору, подовженої форми, розмірами 3х1 см, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України за наведених вище обставин не визнала та дала суду показання, що 10 листопада 2015 року на п`ятому уроці виникла необхідність провести заміну уроки математики у зв`язку з ти, що вчитель який викладає в п`ятому класі хворів. Оскільки всі вчителі математики у вівторок були на своїх уроках, то урок математики у 5-А класі повинна замінити вона. Раніше вона не знала учнів 5-А класу у тому числі і ОСОБА_9 , оскільки математику у даному класі вона не викладала. О 12 годині 20 хвилин розпочався п`ятий урок, вони розв`язували задачі, учні працювали. Однак ОСОБА_9 ніяк не могла зрозуміти, що урок уже розпочався. Фактично із самого початку уроку ОСОБА_9 вела себе неадекватно, порушуючи субординацію у взаємовідносинах вчитель-учень, провокуючи на порушення учбового процесу інших учнів. ОСОБА_9 розмовляла, своєчасно не писала у зошиті, вона зробила останній декілька зауважень, просила заспокоїтись та працювати разом із класом, але ОСОБА_9 на зауваження ніяк не реагувала та продовжувала голосно розмовляти. З метою спостереження за роботою учнів, вона періодично проходила по класу, контролювала та керувала записи учнів у зошитах, однак ОСОБА_9 надалі не виконувала завдання та розмовляла. Рівень фізичної активності ОСОБА_9 зростав, проходячи повз останню і розуміючи, що рівень її фізичної активності може призвести до дестабілізації навчального процесу, вона попросила ОСОБА_9 поводити себе так як має себе вести учениця гімназії, тобто сидіти спокійно за партою, не повертатися до сусідки і не відволікати її та самій не відволікатися від уроку. ОСОБА_9 не послухалась, вона намагалась заспокоїти останню та привернути її увагу до уроку. Тому стоячи обличчям до ОСОБА_9 , лівою рукою взяла за руках її вишиванки вище ліктя лівої руки на рівні плеча, тіла дитини вона не торкалась. ОСОБА_9 в той день була одягнена у вишиванку із довгим та широким рукавом і під нею був тоненький гольфик. Ніяких інших фізичних дій по відношенню до ОСОБА_9 вона не здійснювала. ОСОБА_9 дівчинка активна, і якщо б вона спричинила останній якусь незручність або біль, вона б одразу про це повідомила, однак нічого такого не було. Для того щоб повернути ОСОБА_9 до адекватної поведінки, переключити її увагу то повернути її у русло уроку, вона викликала останню до дошки. Біля дошки ОСОБА_9 не заспокоїлась та голосно сперечалася з приводу запису умови прикладу, про що всі учні в класі чули. Завдяки її зауваженню про необхідність правильно записувати умову даного прикладу відповідно до того як записано у підручнику, після цього ОСОБА_9 сіла за парту та спокійно працювала до кінця уроку. О 13 годині 05 хвилин закінчився п`ятий урок, пролунав дзвоник, діти вийшли із класу, скарг від дітей у тому числі від ОСОБА_9 не було. Діти пішли на урок української мови в кабінет № 221, що відбувалося далі їй не відомо. До кінця робочого дня вона ні ОСОБА_9 , ні її батьків не бачила, хоча перебувала на роботі до 17 години 00 хвилин.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину не визнала, однак вина останньої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України повністю підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка під час судового слідства дала суду показання, що навчається у Київській гімназії № 287, вона прийшла до кабінету № 212, де урок математики проводила ОСОБА_4 , яка заміняла їх постійного вчителя, оскільки остання захворіла. В цей день вона сиділа за партою із ОСОБА_12 . Під час уроку вона повернулась до своєї сусідки за задньою партою ОСОБА_13 , щоб попросити ручку, а ОСОБА_4 почала кричати, щоб вона встала в куток. Однак вона продовжувала сидіти, тоді ОСОБА_4 сказала, що вижене її зі школи. Під час уроку її однокласниця вийшла до дошки та почала розв`язувати рівняння, під час розв`язування рівняння її однокласниця допустила помилку, тоді інша однокласниця ОСОБА_14 сказала, що в рівнянні є помилка. Після чого ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_14 та почала тикати останній крейдою в око та сказала, що вона зараз і піде до дошки. Потім ОСОБА_4 підійшла до її однокласниці ОСОБА_15 , взяла зошити останньої та кинула їх на підлогу. ОСОБА_15 підняла свої зошити із підлоги, тоді ОСОБА_4 підійшла до неї та взяла її за рукав вишиванки і вдарила декілька разів її рукою по парті, після чого вона відчула біль та заплакала. Однак не дивлячись на це ОСОБА_4 викликала її до дошки, а коли вона вийшла до дошки, то урок вже закінчився. Потім відразу після уроку її забрала бабусі, однак вона помітила, що в неї на руці на місці удару з`явився синець. В подальшому її однокласниці розповіли її бабусі про інцидент, який стався на уроці, і вона разом із бабусею поїхали до поліклініки «Охмадит», де їй зробили рентген. В момент коли вона була на рентгені, їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_4 , слухавку підняла її бабусі, і тоді ОСОБА_4 попросила у неї вибачення;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який під час судового слідства дав суду показання, що бачив як під час уроку математики ОСОБА_9 повернулась до однокласниць та розмовляла із ними. Десь посередині уроку вчитель ОСОБА_4 , яка була на заміні, підійшла та схопила за рукав вишиванки ОСОБА_9 і вдарила ним об парту один раз. Після чого ОСОБА_9 заплакала, і вже після уроку математики на місці удару в неї з`явився синець. На шостому уроці ОСОБА_9 поскаржилась на біль у руці класному керівнику, яка проводила у них урок української літератури. В подальшому ОСОБА_9 ходила до школи із пов`язкою на руці;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка під час судового слідства дала суду показання, що під час уроку математики вчитель ОСОБА_4 , яка була на заміні, дала завдання розв`язувати рівняння, руку підняла ОСОБА_15 та пішла до дошки. ОСОБА_15 розв`язала рівняння не правильно і вчителька почала кричати на останню. Коли ОСОБА_15 все ж таки розв`язала задачу правильно, то вчителька її похвалила і вона сіла на своє місце. Потім вчитель завдала іншу задачу, і руку знову підняла ОСОБА_15 . Коли ОСОБА_15 розв`язувала задачу біля дошки, то руку підняла ОСОБА_14 та сказала, що ОСОБА_15 не правильно розв`язала задачу. На що ОСОБА_4 сказала ОСОБА_14 , що вона зараз вийде до дошки і буде сама розв`язувати цю задачу. Десь посередині уроку в неї попросила ручку ОСОБА_9 , яка до неї повернулась, до цього вчитель робила останній декілька разів зауваження. Однак на наступний раз ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_9 , взяла за рукав вишиванки останньої та почала смикати її руку і бити нею декілька разів об поверхню парти. Коли ОСОБА_9 заплакала ОСОБА_4 не звертала на останню ніякої уваги та продовжила вирішувати задачу. Коли ОСОБА_15 повідомила, що їх не так вчили розв`язувати задачі, то ОСОБА_4 взявши зошити останньої та подивившись їх, сказала, що їх навчили неправильно розв`язувати дані задачі. Після уроку на місці удару у ОСОБА_9 з`явився синець. А на наступний день ОСОБА_9 прийшла до школи із пов`язкою на руці;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка під час судового слідства дала суду показання, що був урок математики, була заміна вчителя на ОСОБА_4 . Під час уроку вчитель викликала її до дошки, вони вирішила задачу так як вчив їхній вчитель математики, однак ОСОБА_4 почала на неї кричати та казати, що вона неправильно розв`язала задачу, а також проявляти агресію, стукаючи по дошці. Потім вчителька підійшла до ОСОБА_15 , яка сиділа за другою партою та почала щось пояснювати останній грубим тоном, скинула із парти ручку останньої та зім`яла зошит. Потім ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_9 , яка сиділа за третьою партою, після чого вона почула звуки ударів об парту, однак нічого не бачила, оскільки знаходилася в цей момент біля дошки. Невдовзі урок закінчився і ОСОБА_9 почала плакати, ОСОБА_4 сказала останній, що плакати не треба. Коли вони вийшли із кабінету математики, то пішли до свого класного керівника та розповіли їй про даний інцидент. Однак класний керівник відповіла, що діти самі винні, що так трапилося. Коли вони вийшли зі школи, то ОСОБА_9 показала свою руку, на якій було червоне п?ятно. Мама ОСОБА_13 сфотографувала синець останньої та розповіла бабусі, яка її забирала про те, що сталося. На наступний день ОСОБА_9 прийшла до школи із перебинтованою рукою;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка під час судового слідства дала суду показання, що вчитель математики ОСОБА_4 почала кричати під час уроку на ОСОБА_18 , який біля дошки неправильно записав номер завдання. Потім коли біля дошки вже була ОСОБА_14 , то ОСОБА_4 також почала кричати на останню, бо та неправильно розв`язала задачу. Однак ОСОБА_15 заперечила вчительці і сказала, що їх вчили по іншому вирішувати задачі, але ОСОБА_4 сказала, що правильно треба вирішувати задачі так як вона пояснює, при цьому зім`яла зошит ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_4 підійшла до парти ОСОБА_9 та повернулась до неї спиною, тому що відбувалося в подальшому вона не бачила, однак вона почула різні стуки об парту. Після чого ОСОБА_9 почала плакати, а на наступний день остання прийшла до школи із перебинтованою рукою;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка під час судового слідства дала суду показання, що бачила на уроці математики, який проходив у кабінеті № 212, як вчитель ОСОБА_4 , яка була на заміні, взяла ОСОБА_9 за рукав вишиванки та вдарила рукою останньої по парті приблизно п`ять разів. Вона сиділа на парті перед ОСОБА_9 та в момент інциденту відразу повернулась до останньої. Після того як ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_9 , остання почала плакати. На наступному уроці на місці удару у ОСОБА_9 з`явився синець. На слідуючий день ОСОБА_9 прийшла до школи із пов`язкою на руці;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка під час судового слідства дала суду показання, що бачила під час уроку математики як спереду до ОСОБА_9 підійшла вчитель ОСОБА_4 та взяла останню за лівий рукав вишиванки і вдарила її рукою об парту, від чого ОСОБА_9 почала плакати. Однак перед цим ОСОБА_9 попросила у неї ручку, оскільки запасної ручки в неї не було, то ОСОБА_9 попросила ручку у іншої однокласниці;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка під час судового слідства дала суду показання, що під час уроку математики ОСОБА_9 звернулась до однокласниці, яка сиділа поруч та попросила ручку, але вчитель ОСОБА_4 сприйняла це як розмову на уроці. Тоді ОСОБА_4 підійшла спереду до ОСОБА_9 , взяла останню своєю правою рукою за рукав вишиванки та вдарила декілька разів її рукою об парту, від чого ОСОБА_9 заплакала. Від удару на руці у ОСОБА_9 з`явилося червоне п`ятно, яке потім перейшло у синяк. Після уроку математики ОСОБА_9 звернулася до класного керівника ОСОБА_20 та медсестри з проводу даного інциденту. На наступний день ОСОБА_9 прийшла до школи із пов`язкою на лівій руці;

- висновками експерта № 3255 від 17.11.2015 року, згідно якого на тілі потерпілої ОСОБА_9 виявлено синця на ліктьовій поверхні лівої кисті в проекції п`ятої п`ясної кістки, жовто-синього кольору, подовженої форми, розмірами 3х1 см, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

-показаннями експерта ОСОБА_21 , який під час судового слідства дав суду показання, що працює експертом в Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Зміст самого висновку № 518 від 17.11.2015 року, який він складав вже не пам`ятає, однак запам`ятав ОСОБА_9 . Морфологічні особливості синця на лівій кістці руки ОСОБА_9 вказують, що давність його складає приблизно 4-8 діб до моменту проведення медичної експертизи. Межі утворення даного синця з 09.11.2015 року по 13.11.2015 року. Синець ОСОБА_9 мав жовто-синій колір без зеленуватого забарвлення, слід вважати, що давність його найбільш ймовірно складає 4-6 днів до моменту огляду. Найбільш ймовірно, що даний синець міг утворитися із 10.11.2015 року по 13.11.2015 року.

-Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не причинила тілесні ушкодження потерпілій, на думку суду не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються показаннями потерпілої, вищезазначених свідків та висногвками судово-медичної експертизи. Такі показання обвинуваченої суд розцінює, як намагання її уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Таким чином, аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч.1 ст. 125 КК України вірна, оскільки вона умисно заподіяла легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченої, що характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не засуджена. Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання останньої, є вчинення злочину щодо малолітньої. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1