АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 665/369/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/636/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000153 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області на вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 25 лютого 2010 року Чаплинським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 304 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, звільненого з місць позбавлення волі 05 січня 2015 року за відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, встановленням річного іспитового строку, протягом якого засудженого зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 3 лютого 2017 року, близько 13 години, знаходячись у приміщенні їдальні НВК «Чаплинська школа-гімназія» по вул. Декабристів, 14 в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, умисно, переслідуючи корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх, взяв з полиці вказаного приміщення гаманець, належний ОСОБА_8 , звідки таємно викрав одну купюру номіналом 100 доларів США, що на момент вчинення крадіжки становило 2697 гривень 28 копійок.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області, не оспорюючи доведеність вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції, при постановленні вироку безпідставно врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, оскільки вказаних обставин встановлено не було, крім того ОСОБА_7 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності 25.02.2010 року за ст. 185 ч.2,3, 309 ч.1, 304 ч. 2 КК України, звільнився з місць позбавлення волі 05.01.2015 року та повторно, через незначний проміжок часу, знову вчинив корисний злочин середньої тяжкості, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності та небажання стати на шлях виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив відхилити апеляційні вимоги прокурора, виступ сторін в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного застосування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання ст. 75 КК України, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом ст.75 КК України при звільненні засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд має враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, що дають підстави вважати можливим виправлення засудженого без відбування покарання.
Як вбачається з вироку, суд, при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, зазначених вимог закону не дотримався.
Обґрунтовуючи звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, суд послався на те, що він характеризується посередньо, обставини, що б обтяжували покарання відсутні, обставинами, що пом`якшують покарання визнав щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Разом із тим, суд не звернув належної уваги на те, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, вчиненим у період непогашеної судимості за умисні корисні злочини.
Крім того, суд не звернув уваги на інші відомості, що негативно характеризують особу обвинуваченого, зокрема, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів (а.п. 17-18), не має стійких соціальних зв`язків та законних джерел доходів, зареєстрованого місця проживання, характеризується як особа, що має схильність до скоєння дрібних крадіжок (а.п. 23), що може зумовити продовження ним злочинної діяльності у разі призначення покарання, не пов`язаного з триманням засудженого в умовах ізоляції.
Отже за наведених обставин, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням слід вважати явно несправедливим унаслідок м`якості, оскільки не забезпечить мету кримінального покарання, що передбачає не тільки виправлення засудженого, але й запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
На підставі вказаної норми кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із ухваленням нового вироку із призначенням покарання у виді арешту, щобуде необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання, колегія суддів враховує, характер та ступніть тяжкості вчиненого злочину, а також наведені вище відомості про особу обвинуваченого. При цьому посередня характеристика обвинуваченого та наявність обставин, що пом`якшують покарання, встановлених судом першої інстанції дають підстави колегії суддів для призначення йому найменш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.
З наведених підстав, апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області задовольнити.
Вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на шість місяців.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_7 з моменту фактичного затримання засудженого в порядку виконання вироку апеляційного суду.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2