№ 317/1607/17
№/п 1-кп/317/192/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000205 від 09.02.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропіль Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25.12.2016 о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля приміщення магазину, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Петропіль, вул. Молодіжна, 6, на грунті раптово виниклої сварки з ОСОБА_4 , підійшов зі спини до останнього, спричинив один удар рукою в область голови та руками у спину штовхнув потерпілого, від чого останній впав на землю. Під час зазначених дій між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у останнього з кишені випав мобільний телефон «Nokia», в якому знаходилась сім. карта оператора мобільного зв`язку «Vodafon» НОМЕР_1 . Після чого, з місця події дані особи направились за місцем свого мешкання.

26.12.2016, о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля приміщення магазину, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Петропіль, вул. Молодіжна,6, на землі побачив мобільний телефон «Nokia 2720 А2», та усвідомлюючи належність телефону ОСОБА_4 , перевіривши особовий рахунок банківської карти ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прикріпленої до мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «Vodafon» НОМЕР_1 , який належить останньому, переконався у наявності на банківській карті ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 5 206 гривень. У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме сім. карти мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_1 , з метою подальшого зняття грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 .

В цей же час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв кришку мобільного телефону Nokia», з якого дістав сім. карту оператора мобільного зв`язку «Vodafon» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та заволодів нею. Мобільний телефон в той же день ОСОБА_5 повернув власникові.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 28.12.2016, о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 прибув до банкомату СLZA8860, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, б.1-г, де без застосування банківської карти, ввів у банкомат номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «Vodafon» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та за його допомогою здійснив операцію по зняттю грошових коштів у розмірі 2 602 гривні з банківського рахунку № НОМЕР_2 ПАТ «ПриватБанк» , який відкрито на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином заволодів грошовими коштами в сумі 2 602 гривні, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Крім того, 29.12.2016, о 16 годині 16 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прибув до банкомату СLZA8860 який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, б.1-г, де без застосування банківської карти, ввів у банкомат номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «Vodafon» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та за його допомогою здійснив операцію по зняттю грошових коштів у розмірі 2 502 гривні з банківського рахунку № НОМЕР_2 ПАТ «Приват Банк» , який відкрито на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином заволодів грошовими коштами в сумі 2 502 гривні, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 30.12.2016, об 07 годині 37 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , прибув до банкомату СLZA8860 який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, б.1-г, де без застосування банківської карти, ввів у банкомат номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «Vodafon» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та за його допомогою здійснив операцію по зняттю грошових коштів у розмірі 102 гривні з банківського рахунку № НОМЕР_2 ПАТ «Приват Банк», який відкрито на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином заволодів грошовими коштами в сумі 102 гривні, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5 206 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у злочині, що йому інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що 25.12.2016 року ввечері він перебував у магазині у с. Петропіль Запорізького району, підійшов ОСОБА_4 , випив з ними вина. Потім вийшов на вулицю, штовхнув потерпілого, від чого обидва впали на землю, потовкалися та розійшлися. Наступного дня ОСОБА_5 знайшов біля магазину мобільний телефон ОСОБА_4 , який віддав йому, але встиг витягнути з нього сім-карту, з метою перевірити наявність грошей на картковому рахунку. Обвинувачений пояснив, що 28, 29 та 30 грудня 2016 року він зняв з банківської картки потерпілого 2602 грн., 2502 грн., та 102 грн. відповідно, шляхом використання сім карти зі свого мобільного телефону, обираючи режим «без карти» у банкоматі «Приватбанку», на телефон приходив пароль, а пін-код ОСОБА_5 вгадав, це була дата народження потерпілого. Знімав усі кошти з картки банкомату, який знаходиться в магазині «Сільпо» у Осіпенковському мікрорайоні м. Запоріжжя, викрадені гроші витратив на власний розсуд.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого, дослідити цивільний позов в частині, що оспорюється обвинуваченим.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає те, що ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обґрунтованим, визнаний у частині заподіяння майнової шкоди у сумі 5 206 грн. обвинуваченим, відповідає положенням ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, однак в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір моральної шкоди, визначений ОСОБА_4 у сумі 30000 грн. суд вважає явно завищеним та необґрунтованим, а достатнім та розумним вважає розмір моральної шкоди 5000 грн., яку треба стягнути з ОСОБА_5 , адже внаслідок вчинення злочину у потерпілого, який працює, змінився звичний розклад життя, ОСОБА_4 втратив своє майно та відчув стрес, вимушений був з`являтися до поліції та суду. Цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу у сумі 4000 грн. є необгрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки жодних доказів здійснення потерпілим витрат на вказану суму, суду надано не було.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - 5 206 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

У решті цивільного позову відмовити.

Речові докази: диски з відеозаписами допиту ОСОБА_5 , слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що не досліджувалися судом та не долучалися до судового провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1