У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017 року,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, посилаючись на те, що 17 серпня 2017 року під час обшуку, який проводився за ухвалою суду у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017 року, було вилучено належні йому речі.

Особа, яка подала скаргу, просив зобов`язати старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 повернути йому тимчасово вилучене під час обшуку майно.

Від представника особи, яка подала скаргу, до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з ти, що детективом уже повернуто тимчасово вилучене майно.

Детектив ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Вивчивши доводи скарги та дослідивши додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Згідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за: постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Статтею 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1,2,5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Оскільки з заяви представника особи, яка подала скаргу, видно, що детектив повернув тимчасово вилучене майно, тобто припинив бездіяльність, яка оскаржується, то провадження за скаргою підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 305 КПК України, -
у х в а л и в :
Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1