Номер провадження: 11-кп/785/601/17
Номер справи місцевого суду: 494/1258/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 14.03.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000372 від 15.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,

встановив:
15.02.2017 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000372 від 15.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 14.03.2017 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення невідповідністю обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а саме обвинувальний акт відповідно до ст. 291 ч.2 п.2 КПК України, повинен містити в собі анкетні відомості кожного обвинуваченого. Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Проте, в обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення вчинили ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , але в анкетних відомостях обвинувачених ОСОБА_11 не зазначений.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 24.01.2017 року направлений до суду, хоча ухвалою Березівського районного суду від 02.02.2017 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 повернуто прокурору. Судом також встановлено, що на момент складання обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , прокурору було відомо про наявність ухвали суду від 02.02.2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_11 прокурору.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якої вказує, що вважає ухвалу незаконною та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог КПК України, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор вказує, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000372 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК України були виділені в окреме провадження та в подальшому 24.01.2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000611 від 07.11.2016 року направлений до Березівського райсуду, проте обвинувачення ОСОБА_11 , за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000372 від 15.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , за ч.3 ст.185 КК України не висувалось, а лише зазначено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України направлений до суду. Також прокурор зазначає, що ухвала Березівського райсуду від 02.02.2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_11 прокурору, оскаржена в апеляційному порядку та перебуває на розгляді апеляційного суду Одеської області, тобто на час направлення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 перебував у суді. Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнавали повністю, та наполягали на призначені до слухання обвинувального акту №0000372 від 15.06.2016 року.

Також, прокурор зазначає, що має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст.291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містять недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучені передбачені законом додатки, разом з тим, усі передбачені законом вимоги дотримані та відсутні підстави передбачені п.3 ч.3 ст.314 КПК України для повернення обвинувального акту.

Учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується поштовими повідомленнями про доставку їм судових повісток, однак в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим провести апеляційний розгляд без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; дослідивши обвинувальний акт та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не були дотримані вищевказані вимоги Кримінального процесуального Закону та Конвенції, а сам обвинувальний акт дійсно не відповідає вимогам, встановленим ст.291 КПК України.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкримінується вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_11 , який у даному кримінальному провадженні не є обвинуваченим.

Також в обвинувальному акті вказано, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_11 направлений до суду, однак судом першої інстанції було встановлено, що ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 02.02.2017 року вказаний обвинувальний акт повернутий прокурору для усунення недоліків.

Апеляційний суд вважає, що зазначення у обвинувальному акті анкетних даних особи, яка не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, як співучасника інкримінованого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину є грубим порушенням вимог ч.1 ст. 337 КПК України, згідно з якою судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Прокурор в судовому засіданні не зміг надати належних та переконливих доводів на підтримку апеляційної скарги, інших доводів апеляційному суду представлено не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд визнає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою та вважає за необхідне залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 14.03.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000372 від 15.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4