Справа № 344/6692/17
Провадження № 1-кс/344/1852/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000079 від 15.05.2017 р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням посилаючись на те, що слідчим відділом прокуратури Івано-Франківської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 15.05.2017 за підозрою старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , будучи службовою особою, представником влади, працівником правоохоронного органу, переслідуючи корисливі мотиви та діючи умисно, з використанням свого службового становища, починаючи з березня 2017 року вимагав та 19.05.2017 і 23.05.2017, у два прийоми, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 20 000 грн., за те, що він, як працівник кримінальної поліції, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, не вчинятиме перешкод та здійснюючи особистий супровід, забезпечив безперешкодне перевезення ОСОБА_6 72 ящиків горілки.

23 травня 2017 року проведено невідкладний огляд у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , у ході якого у підозрюваного ОСОБА_5 виявлено та вилучено особисті кошти у сумі 745 грн., 50 євро, 2 долари США, та мобільний телефон марки «NOKIA» в корпусі сірого кольору IMEI НОМЕР_1 з сім картою, який може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді інформації про зустріч та розмови, під час яких обговорювалась злочинна діяльність підозрюваного.

23 травня 2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 24.05.2017 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не зявився.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому, з метою забезпечення виконання в майбутньому покарання, передбаченого санкцією ст. 368 - конфіскацію майна, клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно та грошові кошти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , яке вилучене у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , а саме: кошти у сумі 745 грн., 50 євро, 2 долари США та мобільний телефон марки «NOKIA» в корпусі сірого кольору IMEI НОМЕР_1 з сім картою.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1