У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим -

в с т а н о в и в
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування заяви, скаржник посилається на те, що у провадженні старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , знаходиться кримінальне провадження №0000614, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. 01.06.2017 року ОСОБА_3 звернувся із письмовим клопотанням про визнання його в якості потерпілого. 16.06.2017 року, ОСОБА_3 отримав лист із копією постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим від 16.06.2017 року. Крім того, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.20117 року зобов`язано визнати ОСОБА_3 , потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Скаржник до судового засідання не з`явився, написав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, та їх неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, про наступне.

В судовому засіданні встановлено наступне:

01.06.2017 року ОСОБА_3 в порядку ст. 55 КПК України, звернувся до прокуратури Одеської області із письмовим клопотанням про визнання його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000614, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
16.06.2017 року ОСОБА_3 отримав копію постанови старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з вимогами ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У відповідності до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Дослідивши копію постанови про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дана постанова є не обґрунтованою, містить тільки загальні формулювання без посилань на конкретні норми закону. Такі дії слідчого, не можуть обмежувати права особи, якій було завдано збитків, або ймовірно могли бути завдані збитки. Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку, постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 318-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим від 16 червня 2017 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:
08.08.2017