Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2069/15-к
У Х В А Л А
13.12.2016 року м.Виноградів
Клопотання обґрунтовується тим, що 27 травня 2015 року, о 10 годині к/ч Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області надійшло повідомлення з митного поста «Вилок» Закарпатської митниці ДФС про те, що 17.05.2015 року, близько 17 годині 35 хвилин, в зону митного контролю митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку в`їзд в Україну пасажирського напрямку, заїхав легковий автомобіль марки AUDI A4, н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де під час митного контролю виникли сумніви щодо достовірності довіреності від 16.04.2015 року на право користування вищевказаним автомобілем.
Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (зразка Чеської республіки), автомобіль марки AUDI A4 AVANT, н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , ідентифікаційне номерне позначення кузова НОМЕР_2 , зареєстрований за товариством «ARCHER SHERIDAN, S.R.O.».
22.07.2015 року старшим слідчим Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 було виконано ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду про надання тимчасового доступу до речей та документів від 17.07.2015.
За результатами виконання ухвали слідчого судді, транспортний засіб марки «AUDI A4 AVANT, н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , ідентифікаційне номерне позначення кузова НОМЕР_2 , зареєстрований за товариством «ARCHER SHERIDAN, S.R.O.» було поміщено до майданчику тимчасового утримування транспортних засобів Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.
У відповідності до положень Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1104 від 19.11.2011 року, п.20. зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. п.5. Умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
У відповідності до норм ч.1 ст.98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ст.170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК, в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).
Окрім цього, ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до висновку експерта № 9/29 від 04.04.2016 встановлено, що на наданому на дослідженні автомобілі марки AUDI A4 AVANT, р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , ідентифікаційне номерне позначення кузова НОМЕР_2 , нанесеного на поверхню номерного майданчика заводським способом та змін не піддавалося.
Крім цього згідно повідомлення начальника сектору УКРБЮРО Інтерполу управління МВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 встановлено, що автомобіль марки AUDI A4 AVANT, р.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , ідентифікаційне номерне позначення кузова НОМЕР_2 , станом на 28.05.2015 за обліками викраденого автотранспорту генерального секретаріату Інтерполу, значиться як викрадений 22.05.2015 в Чеській Республіці.
Отже, виходячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на рухоме майно (транспортний засіб), який являється речовим доказом.
При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі- Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами п.1) ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.
Під час судового розгляду встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість зазначеного вище клопотання у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи слідчого, дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про арешт автомобіля, який органом досудового розслідування визнано речовим доказом, та забороню відчуження, розпоряджання та/або користування з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля, який може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.
При цьому слід відмітити, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України, оскільки відповідно до вимог ст.214 КПК України, ст.223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а повідомлення про підозру, згідно з п.3) ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а тому дане не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним ст.170 КПК України, для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні на підставі вищевикладених положень чинного КПК України.
Найменш обтяжливим способом арешту майна, що не призведе до суттєвого обмеження прав власника та не завдасть шкоди його інтересам, є заборона на відчуження цього майна, розпорядження та користування.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, суд -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, об`єкт рухомого майна автомобіль марки AUDI A4 AVANT, н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , ідентифікаційне номерне позначення кузова НОМЕР_2 , зареєстрований за товариством «ARCHER SHERIDAN, S.R.O.», без права відчуження, розпорядження та користування, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за адресою м.Виноградів, вул.Миру, 57.
Копію ухвали направити товариству «ARCHER SHERIDAN, S.R.O.».
Ухвала виконується слідчим ОСОБА_3 негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали та обовязок інформування товариства «ARCHER SHERIDAN, S.R.O.» покласти на старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1