Справа № 646/1844/17
№ провадження 1-кс/646/1888/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.17 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення СВ Основ`янського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в :
30 березня 2017 року начальник відділення СВ Основ`янського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду, посилаючись на те, що у його провадженні перебувають матеріали кримінального провадження №0002657 від 18.10.2014 року за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , що спричинило йому велику матеріальну шкоду за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України. В результаті злочинних дій особи заволоділи транспортним засобом автомобілем Mitsubishi Pajero, свідоцтвом про його реєстрацію та ключами до транспортного засобу. Після чого викрадений автомобіль було реалізовано ОСОБА_5 , а потім перепродано ОСОБА_6 . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2017 року було визнано право власності на автомобіль за ОСОБА_4 та витребувано автомобіль з незаконного володіння ОСОБА_6 . Оскільки даний транспортний засіб має бути пред`явлений експертам при проведенні експертиз та має бути визнаний речовим доказом, слідчий просив накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, колір сірий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з подальшим вилученням із володіння ОСОБА_6 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник автомобілю ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки на протязі довгого часу він не має змоги користуватися належним його транспортним засобом внаслідок того, що підозрювані особи незаконно заволоділи ним.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши надані сторонами докази, вважає клопотанням таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до зібраних в ході досудового розслідування доказів автомобіль автомобіль Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, колір сірий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є предметом кримінального правопорушення, має бути збережений у якості речового доказу. Власник автомобілю ОСОБА_4 натепер не може володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем, оскільки внаслідок незаконних дій підозрюваних осіб він вибув з його володіння. Відповідно до ч 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки особа, яка заволоділа транспортним засобом обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, автомобіль вибув із законного володіння потерпілого, внаслідок чого йому спричинено матеріальну шкоду, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб шляхом заборони розпорядження ним.
При цьому вимоги слідчого щодо подальшого вилучення автомобілю з володіння ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, оскільки вирішення такого питання не передбачено ст. 173 КПК України та виходить за межі компетенції слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника відділення СВ Основ`янського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме автомобіль Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, колір сірий, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом заборони розпоряджатися ним будь-яким чином.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до вимог ст. 175 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1