У х в а л а

30 червня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, перевіривши заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 травня 2017 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

захисник ОСОБА_4 звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 Указує на неправильне застосування судами апеляційної та касаційної інстанцій статті 691 Кримінального кодексу України (далі - КК), зазначаючи, що обставини кримінального провадження та дані про особу винного давали суду підставу для призначення його підзахисному покарання відповідно до положень зазначеного закону. На підтвердження цих доводів захисник ОСОБА_4 посилається на висновок щодо застосування норми статті 691 КК, викладений у постанові Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року в справі № 5-23кс(15)16.

Заявник просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції й змінити ухвалу апеляційного суду в частині призначеного ОСОБА_2 покарання.

Перевіривши заяву захисника ОСОБА_4, вважаю, що вона не відповідає вимогам статей 448 і 449 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Процедура перегляду Верховним Судом України ухвал суду касаційної інстанції регулюється нормами глави 33 КПК. Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону, в тому числі й тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення. Відповідно до частин другої та третьої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу, та вимоги особи, що мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України. Крім того, до заяви додається оформлений належним чином документ, що підтверджує повноваження особи, яка її подає, відповідно до вимог цього Кодексу.

Усупереч зазначеним нормам процесуального закону, захисник ОСОБА_4 у заяві не навів жодної з перелічених у статті 445 КПК підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, не зазначив обґрунтування цих підстав з відповідним аналізом висновків, викладених у оспорюваній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 травня 2017 року та порівнюваному рішенні суду касаційної інстанції, а також посилання на те, в чому саме полягає неоднакове застосування однієї і тієї самої норми матеріального або процесуального права в оскаржуваному рішенні.

Крім того, захисник ОСОБА_4 указав на висновок щодо застосування норми статті 691 КК, викладений у постанові Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року, проте його заява не містить належного обґрунтування в аспекті положень пункту 3 статті 445 КПК - зіставлення висновку щодо застосування норми права судом касаційної інстанції в оспореному рішенні з правовим висновком про застосування цієї ж норми в постанові Верховного Суду України.

Також вимоги, викладені захисником у прохальній частині заяви, не відповідають законодавчо визначеним повноваженням Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах та містять суперечності.

Усупереч вимогам статей 50 і 448 КПК захисник ОСОБА_4 долучив до заяви ордер на надання правової допомоги, який, як слідує з його змісту, надає йому право здійснювати представництво інтересів та захист прав ОСОБА_2 у Дніпровському районному суді м. Києва, а не у Верховному Суді України.

Статтею 449 КПК передбачено, що до заяви додаються: копії заяви відповідно до кількості учасників судового провадження (крім випадку, якщо заява подається особою, яка тримається під вартою); копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 статті 445 цього Кодексу.

Проте всупереч цим вимогам закону захисник не додав до заяви копії заяви у необхідній кількості, а також лише формально послався у додатку на копію судового рішення від 10 листопада 2016 року, але про її зміст у заяві не вказав і, як слідує з даних у Верховному Суді України, заява надійшла без цього судового рішення.

Також, у порушення вимог пункту 2 частини першої статті 449 КПК, до заяви захисник не долучив завірену належним чином копію вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року, а надані ним копії ухвал суду касаційної та апеляційної інстанцій не завірені належним чином і є ксерокопіями, а не копіями судових рішень у розумінні норм Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, яка передбачає, що копії судових рішень мають бути належним чином оформлені, прошнуровані, скріплені підписом судді і працівника апарату суду та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

У разі якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Заява повертається заявнику, якщо він не усунув її недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заявникові слід надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 50, 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Заяву захисника ОСОБА_4 залишити без руху та установити заявнику строк до 30 липня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити захиснику ОСОБА_4, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали, заяву буде йому повернено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3