465/2885/16-к
1-кп/465/226/17
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу
22.02.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000354 від 18.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України,-

в с т а н о в и в :
у провадженні Франківського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження за № 0000354 від 18 березня 2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.

Під час підготовчого засідання на підставі ухвали судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 від 26 травня 2016р. до обвинуваченого ОСОБА_6 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії 60 днів, тобто до 24.07.2016р., в подальшому строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз продовжено до 26 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, зіславшись на тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого, особу обвинуваченого, який є раніше судимий, та з метою запобігти спробам обвинуваченого, незаконно впливати на свідків, потерпілого, переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечила проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, зіславшись на те, що потерпілий та свідки вже допитані в судовому засіданні, а отже обвинувачений не може впливати на потерпілого та свідків, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт або більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо нього відсутні, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_6 .

Заслухавши клопотання прокурора, клопотання обвинуваченого, думку прокурора, захисника обвинуваченого, потерпілого та обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, а в клопотанні про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а судовий розгляд справи не може бути завершено в термін до 26 лютого 2017 року у зв`язку із необхідністю проведення подальших процесуальних дій. Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, з погрозою насильства над потерпілим, санкція статті якого передбачає позбавлення волі від трьох до семи років, є раніше судимий, а отже, на думку суду, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. З врахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави, оскільки обвинувачений обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину із застосуванням насильства.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183 КПК України, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів. В задоволенні клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст.ст 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
в задоволенні клопотанні про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 22 квітня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору та направити начальнику ЛСІ УДПС у Львівській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1