Справа № 342/375/17
Провадження № 1-кп/342/69/2017
18 травня 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України.
ОСОБА_4 , будучи ознайомлений зі змістом протоколом допиту, діючи умисно та цілеспрямовано, розуміючи, що надає завідомо неправдиві показання про вчинення відносно нього тяжкого кримінального правопорушення та вказуючи про те, що в період часу з 20:00 год. 08.04.2017 по 09:00 год. 09.04.2017 невідома особа вчинила крадіжку його майна, засвідчив своїми підписами у відповідних графах протоколу допиту у якості потерпілого правильність внесених відомостей.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в завідомо неправдивому показанні потерпілого під час провадження досудового розслідування ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України.
В сукупності ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України.
13 квітня 2017 між прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 на підставі 468-470, 472, 473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, обвинувачений вину визнав повністю, щиросердечно розкаявся у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді: за ч. 1 ст. 383 КК України 2 роки обмеження волі; за ч. 1 ст. 384 КК України 1 рік обмеження волі; на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Із запропонованим видом та мірою покарання згідні.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив вказану укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник обвинуваченого просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, які згідно зі ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 13.04.2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч.1 ст. 384 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді:
- за ч. 1 ст. 383 Кримінального кодексу України 2 роки обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України 1 рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України, під час іспитового строку, покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1