У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2016 Справа №607/14984/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників-адвокатів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0000652 від 04 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000652 від 04 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про відкладення такого засідання, у зв`язку із неявкою потерпілого та про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 у виді домашнього арешту та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, визначені в ухвалі слідчого судді при застосуванні їм запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби та тримання під вартою, відповідно, оскільки строк застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження закінчується 01 січня 2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 заперечили, щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять у його задоволенні відмовити, змінивши даний запобіжний захід на інший більш м`який, оскільки досудове розслідування завершене, всі докази зібрані, допитані усі особи, а наявність ризиків стороною обвинувачення не доведено. Відносно задоволення клопотання про відкладення підготовчого судового засідання не заперечили.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 заперечили, щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та просять у його задоволенні відмовити, а тому з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого змінити даний запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки досудове розслідування завершене, всі докази зібрані, наявність ризиків стороною обвинувачення не доведено. Відносно задоволення клопотання про відкладення підготовчого судового засідання не заперечили.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити дію домашнього арешту, а підготовче судове засідання відкладенню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільсьокї області від 05 листопада 2016 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 01 січня 2017 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; те, що він неодружений, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності. Крім того, суд вважає, що прокурор також довів наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе вплинути на потерпілого та свідків.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на строк, що не перевищує 60 днів - до 27 лютого 2017 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на інший більш м`який до задоволення не підлягає.

Крім цього, з урахуванням ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2016 року, якою під час досудового розслідування було встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби (з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.), строк якого закінчується 01 січня 2017 року та викладених обставин, особи ОСОБА_7 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що особисте зобов`язання не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк домашнього арешту в певний період доби ОСОБА_7 на строк, що не перевищує 2 місяців - до 27 лютого 2017 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте зобов`язання до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 лютого 2017 року о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний проміжок часу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 27 лютого 2017 року о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на інший більш м`який відмовити.

Підготовче судове засідання кримінального провадження №0000652 від 04 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, відкласти до 11 год. 30 хв. 02 лютого 2017 року, про що повідомити учасників.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Головуючий суддяОСОБА_1