11-сс/775/212/2017(м)
264/613/17

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 303 ч. 1 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 липня 2017 року Колегія суддів судової палати по кримінальним
справам апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
12 червня 2017 року потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні звернулися до першого заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 з клопотанням, в якому просили надати їм письмову відповідь, про причини невинесення прокуратурою повідомлення про підозру працівникам ПАТ «Донцькобленерго» за їх неправомірні дії, які на їх думку містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ст. 356 КК України.
15 червня 2017 року прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 винесено постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
22 червня 2017 року до слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора ОСОБА_9 , який не надав їм відповіді на подане клопотання.
Ухвалою слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2017 року скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишена без задоволення.
В своїй апеляційній скарзі за її змістом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону, просять ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою зобов`язати першого заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 винести вмотивоване рішення за результатами розгляду їх клопотання від 12 червня 2017 року в порядку ч. 2 ст. 220 КПК України.
В обґрунтування апеляційних вимог вказують, що вони звернулись з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України особисто до першого заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, тому на їх думку саме він повинен був дати їм відповідь з його особистим підписом. Однак до теперішнього часу вони ніякого рішення за їх клопотанням або будь якого повідомлення за підписом ОСОБА_9 не отримали.
Вважають, що слідчий суддя зробив неправильний висновок, що вони повинні звертатися з клопотанням тільки про виконання будь яких процесуальних дій та не мають права задавати питання про невиконання таких дій, чим порушив їх право на звернення.
До того ж вказують, що слідчий суддя, обґрунтовуючи свої висновки ч. 1, 2 ст. 36 КПК України, використав закон, який не підлягає застосуванню, оскільки звертаючись із клопотанням до прокуратури вони не втручалися в процесуальну діяльність прокурора, ані в клопотанні прокурору ані в скарзі слідчому судді відсутні вимоги про виконання будь яких процесуальних дій.
Зауважують, що в порушення ч. 2 ст. 411 КПК України прокурором у даному кримінальному провадження ОСОБА_10 був призначений 17 травня 2017 року, а не з початку досудового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, заявників, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 220 КПК України передбачено можливість звернення потерпілим до прокурора із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, яке повинно бути розглянуто в строк не більш трьох днів з моменту подання з винесенням мотивованої постанови.
Згідно з ч. 1, 2 статті 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Згідно з ч.1, 2 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя всебічно та повно розглянув скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , врахувавши всі їх доводи. Висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, відповідають закону, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що постанова про відмову у задоволенні клопотання від 15 червня 2017 року винесена відповідним прокурором у даному кримінальному провадженні, внаслідок чого права заявників порушені не були, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 405,407,422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4