ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/793/17
Провадження № 1кс/201/862/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників судового провадження:
представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 02 грудня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення суддею Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла наведена скарга ОСОБА_4 , в якій останній просить зобов`язати керівника прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 грудня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення суддею Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 з правовою кваліфікацією відповідно КК України.
Необхідність внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення суддею заявник обґрунтовує тим, що суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , на його думку, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України.
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримала подану ОСОБА_4 скаргу, просила її задовольнити з викладених підстав.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.
Дослідженням наявних матеріалів за скаргою підтверджено, що заявник ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, у якій вказує, що суддею Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 в порушення вимог ЦПК України, а саме правил підсудності, відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 . На переконання ОСОБА_4 цей позов підсудний Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, оскільки він зареєстрований та фактично проживає в Заводському районі м. Кам`янське.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по таким заявам або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого та прокурора випливає з ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення органам Національної поліції та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", за якими відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Суд також вважає за доцільне послатися на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 48 вищезазначеного закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

До того ж, приписами ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» унормовано, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
З положення вказаної статті випливає, що особа має право оскаржити саме бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_4 не містить об`єктивних даних про вчинення суддею Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, оскільки доводи скарги зводяться до незгоди заявника із постановленою ухвалою місцевого суду, про що заявнику було повідомлено начальником відділу прокуратури Дніпропетровської області у письмовій відповіді.
Також з наведеної відповіді слідує, що прокурор роз`яснив заявнику порядок оскарження дій судді.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність поданої скарги та необхідність залишення її без задоволення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02 грудня 2016 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1