Ухвала
іменем україни

20 грудня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_7 на судові рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000420, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця і мешканця

АДРЕСА_1 ,

в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості;

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

громадянина України, уродженця і мешканця

АДРЕСА_1 ,

не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а:

За вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 8 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 березня 2016 року, засуджено:

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4ч. 1 ст. 76 КК України.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень щодо засудженого ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу кримінального правопорушення. Посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного внаслідок суворості. Вважає, що доказами у кримінальному провадженні не доведено винуватість засудженого у грубому порушенні громадського порядку. Зазначає, що при призначенні покарання суд не урахував обставини, які його пом`якшують, і є підставами для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Вказує, що апеляційний суд поверхнево розглянув кримінальне провадження в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що апеляційний суд не навів в ухвалі належних мотивів на обгрунтування свого висновку про безпідставність доводів, викладених в апеляційних скаргах захисників.
За вироком суду ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , засуджено за те, що вони 23 липня 2014 року приблизно о 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік кафе «Україна», яке розташоване за адресою вул. Жовтнева, 30-а, с. Чуків Немирівського району Вінницької області, вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), ігноруючи загальноприйняті елементарні норми поведінки та моральні принципи суспільства, без дозволу сіли на заднє сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , та почали вимагати від останнього відвезти їх до м. Немирів Вінницької області. Отримавши від водія відмову, засуджені залишили салон вказаного автомобіля, однак через деякий час, приблизно о 01 год., продовжуючи свої хуліганські дії, підійшли до ОСОБА_9 , який знаходився у громадському місці неподалік кафе «Україна», збили останнього з ніг та умисно руками і ногами нанесли потерпілому численні удари в область голови і тулуба, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В подальшому, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 зірвав на вищевказаному автомобілі пластмасову решітку з заднього скла та два склоочисники з лобового скла, які викинув неподалік місця події.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора, заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника та вважав, що судові рішення у кримінальному провадженні необхідно залишити без зміни, пояснення засудженого, який вважав, що касаційні скарги захисника і прокурора підлягають задоволенню та просив закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційних скаргах, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали; при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, наяких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

При розгляді даного кримінального провадження апеляційний суд повною мірою дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_7 про необгрунтованість засудження ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення аналогічні доводам, які були викладені в його апеляційній скарзі, вони були перевірені судом апеляційної інстанції і визнані такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказам.
Погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд в ухвалі зазначив, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні хуліганства за обставин, викладених у вироку, підтверджено сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 про обставини, за яких ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спочатку вимагали відвезти їх автомобілем до іншого міста, а пізніше безпричинно побили та пошкодили автомобіль. Наведені показання потерпілого суд обгрунтовано визнав достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи про характер та ступінь тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , їх локалізацію, час та механізм утворення; даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання, з яких убачається, що потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 як осіб, які вчинили хуліганські дії, сукупністю інших доказів.

Суд дав повну і всебічну оцінку доказам у кримінальному провадженні та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальногоправопорушення за обставин, викладених у вироку. Судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для прийняття правильного рішення. Докази, на яких побудовані висновки суду, є належними, допустимими, достатніми і достовірними.

За таких обставин висновок суду про те, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, є обґрунтованим.

Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 419 КПК України належним чином проаналізував доводи, наведені в апеляційнихскаргах, дав на них вичерпні відповіді і обґрунтовано залишив апеляційніскарги без задоволення.

Апеляційний суд розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в межах поданих захисниками апеляційних скарг та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишити вирок щодо засуджених без зміни, мотивувавши своє рішення належним чином.

Таким чином, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, вона відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і винести законні та обґрунтовані рішення щодо засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 8 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без змін, а касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3