Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________09.02.2017
Справа № 490/73/15-к
н/п 1-кп/490/478/2016
У Х В А Л А
09 лютого 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

їх захисників ОСОБА_9 і ОСОБА_10

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0005012, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, має базову загальну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, має повну загальну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання обвинувачених під вартою спливає 09 лютого 2017 року.

Як випливає зі змісту ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор під час вирішення вказаного питання вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що вони обвинувачуються у вчинені з корисливих мотивів особливо тяжких злочинів, пов`язаних з позбавленням життя людини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, у в зв`язку з чим існують ризики переховування обвинувачених від суду та продовження вчинення ними нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_10 проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просили суд відмовити у продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, посилаючись на те, що участь ОСОБА_8 у вчиненні злочинів не доведено, судовий розгляд кримінального провадження затягнувся, і, що станом на теперішній час підстави для застосування до ОСОБА_8 такого суворого запобіжного заходу відсутні, зокрема заяви прокурора про наявність ризиків його переховування від суду та вчинення ним нових злочинів є голослівними припущеннями, які не ґрунтуються на доказах.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
ОСОБА_8 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні з корисливих мотивів особливо тяжких злочинів, пов`язаних з позбавленням життя двох людей, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження і пояснень обвинувачених вони проживають в іншому населеному пункті.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачені будучи неповнолітніми заради розваги залишили місце свого проживання, виїхавши до іншого населеного пункту, де знаходилися без контролю дорослих, певного місця проживання і засобів до існування.

Ці обставини, як слідує з матеріалів кримінального провадження і пояснень обвинувачених останніми, не заперечуються і у той же час такі обставини характеризує ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як безвідповідальних та відчайдушних осіб, схильних до бродяжництва.

Згідно пред`явленого ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , саме така поведінка обвинувачених і залишення їх без засобів до існування й штовхнули неповнолітніх на вчинення вбивств з корисливих мотивів з метою задоволення власних потреб у їжі.

За таких обставин, враховуючи у тому числі й суворість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі доведення їх винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів, ймовірність їх переховування від суду і вчинення ними нових аналогічних злочинів, за умови застосування до них інших запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Ці ризики були враховані під час застосування до обвинувачених вказаних запобіжних заходів, продовження строку їх тримання під вартою і станом на теперішній час вони не перестали існувати та не зменшилися.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище питання судом встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість їх запобігання шляхом застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку їх тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити до 09 квітня 2017 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити до 09 квітня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: