Провадження №1-кп/748/62/17
Єдиний унікальний № 748/2757/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000096 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, із середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 29 вересня 2015 року, діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову часину В1688, яка дислокується за адресою: : смт Гончарівське, Чернігівського району, Чернігівської області, з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, без наміру її проходити взагалі.

07 листопада 2016 року солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 виключно з метою звільнення з військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 29.09.2015 до 07.11.2016 не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не вживав, в зазначений період ОСОБА_3 перебував за адресою проживання, а саме: Чернігівська область Прилуцький район, с. Заїзд, а також в м. Львів, м. Миколаїв та м. Дніпропетровськ, де займався трудовою діяльністю та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно був призваний до військової служби, 29.09.2015 самовільно покинув військову частину НОМЕР_1 , оскільки морально не був готовий до проходження військової служби, повернувся до військової частини 07.11.2016 з метою звільнення з військової служби. Весь цей час перебував вдома, за місцем реєстрації, займався трудовою діяльністю в зв"язку з чим перебував у м.Львів, м. Миколаїв, м. Дніпропетровськ. У вчиненому щиро розкаявся, шкодує, що так вчинив.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, те що він до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, стан його здоров`я, згідно наданих суду даних, майновий стан, задовільну характеристику за місцем проживання та негативну характеристику за місцем служби, обставини вчиненого ним злочину, і вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі. Проте, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1