н/п 1-кп/490/572/2017

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.297 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 .; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 20 лютого 2017 року приблизно о 15.50 год., знаходячись на території кладовища, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишнікова, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, демонструючи негативне відношення до суспільних принципів у частині поваги до померлих та місцем їх поховання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до місця поховання та за допомогою фізичної сили розхитав та зняв металеву огорожу довжиною 2,20x1,60 метри вартістю 558,53 гривень та металевий хрест вартістю 160 гривень. Спричинивши матеріальний збиток КП ММР «Миколаївська ритуальна служба» на загальну суму 718,53 гривень. Однак не дивлячись на виконання всіх дій, які ОСОБА_3 , вважав необхідними для доведення злочину до кінця, закінчити злочин не зумів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками управління патрульної поліції. Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.297 КК України, визнав повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, він, перебуваючи на території кладовища, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишнікова, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до місця поховання та за допомогою фізичної сили розхитав та зняв металеву огорожу та металевий хрест, їх мав намір продати, так витратити отримані кошти на лікування батька. Однак, при виході із території кладовища був затриманий працівниками патрульної поліції. Увчиненому щиро кається.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.297 КК України закінченому замаху на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі (наруга над могилою), вчиненому з корисливих мотивів. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має певне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 28.11.2011 року з діагнозом синдром залежності від опіоїдів, зловживання алкоголем, обставин, що обтяжує покарання - судом не встановлено, як обставину, що його пом`якшує, щире каяття. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.297 КК України, покарання, передбачене санкцією статті, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання . Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Речові докази по справі - металеву секцію 2,20x1,60 м; металевий хрест, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 - повернути КП ММР "Миколаївська ритуальна служба".
Цивільний позов по справі не заявлений. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі - металеву секцію 2,20x1,60 м; металевий хрест, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 - повернути КП ММР "Миколаївська ритуальна служба".
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1