АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/2086/16 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 296 КК України Головуючий в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Ухвала
Іменем України

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0006316 ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006316 від 20.05.2016) - повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10.
Цією ж ухвалою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 15 січня 2017 року включно.
Підставою повернення обвинувального акта прокурору стало те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме, обвинувальний акт містить протирічливі посилання в частині викладення формулювання обвинувачення, де описуючи об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, не міститься обов`язкового визначення чим супроводжувались дії, пов`язані з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, суд вказує, що саме обвинувачення не містить даних чи супроводжувалися такі дії особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом і в чому саме це проявилось.
Окрім того, суд вказав, що згадані протиріччя суперечать вимогам ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Суд звертає увагу і на те, що на вказані недоліки вже були підставою для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 прокурору, однак на поточний момент такі недоліки у належний спосіб не усунуті.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На думку прокурора, формулювання обвинувачення, дії обвинуваченого висвітлені у послідовній формі та з описом протиправних дій останнього, що вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Апелянт стверджує, що об`єктивна сторона ст. 296 КК України в самому КК України не конкретизована, аналіз диспозиції статті показує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є лише вчинення діяння, яке полягає в грубому порушенні громадського порядку та супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що під час судового розгляду суд може з`ясувати всі обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , шляхом проведенням допиту обвинуваченого, потерпілих та свідків. У випадку встановлення невідповідностей між відомостями, які містить обвинувальний акт та встановленими фактичними обставинами під час судового розгляду, КПК України надає можливість прокурору змінити обвинувачення у суді.
Що стосується посилання суду на положення Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то прокурор зауважує, що обвинуваченому вручено обвинувальний акт у встановлені процесуальні строки визначені КПК України, обвинувальний акт складений на українській мові - яка для обвинуваченого є рідною мовою, характер та причини обвинувачення ОСОБА_7 роз`яснено стороною обвинувачення та захисником, окрім того, розуміння причин та характеру обвинувачення ОСОБА_7 зрозумілі, що підтверджується відсутністю заперечень щодо призначення обвинувального акту до розгляду з боку останнього та його захисника.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення обвинуваченого, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції може прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги щодо обвинувального акту сформульовані в ст. 291 КПК України, відповідно до частини другої якої обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п. 1 9 цієї частини.
Зокрема, відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як убачається з матеріалів судового провадження, в провадження Шевченківського районного суду м. Києва неодноразово надходив обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України, який вже декілька разів повертався прокурору для усунення недоліків. В тому числі на недоліки обвинувального акта звертав увагу і Апеляційний суд м. Києва в ухвалі суду від 21 липня 2016 року.
Так, згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України.
Об`єктивна сторона вказаного злочину включає обов`язкову ознаку - діяння, яке полягає в грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Проте, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 в частині посилання на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, не містить обов`язкового визначення чим супроводжувались дії, пов`язані з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.
З огляду на викладене, колегія суддів уважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006316 від 20.05.2016 року, відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить формулювання обвинувачення.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що у випадку встановлення невідповідностей між відомостями, які містить обвинувальний акт та встановленими фактичними обставинами провадження, прокурор може змінити обвинувачення в судів першої інстанції, суперечать положенням Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими , кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення зазначеного недоліку, а тому не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, як про це він просить у своїй апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006316 від 20.05.2016) повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 залишити без змін.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4