Справа № 163/332/17
Провадження № 1-в/163/7/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль клопотання засудженого ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2016 року у справі №163/1891/15-к, -
в с т а н о в и в :
Вироком Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22.11.2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
На зазначені судові рішення захисником ОСОБА_4 подано касаційну скаргу, по якій ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.01.2017 року відкрито касаційне провадження.
02.02.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про відстрочку виконання вироку Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2016 року терміном на 3 місяці, яке, посилаючись на ст.536 КПК України, мотивував тим, що на даний час у нього з дружиною на утриманні перебуває малолітня дитина, при цьому, дружина потребує стаціонарного перебування у лікарні, у зв`язку з вагітністю та пологами, а інших повнолітніх членів сім`ї, які б могли забезпечити догляд за малолітньою дитиною, немає. Сам же засуджений з 12.01.2017 року по 20.01.2017 року перебував на лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні, де йому встановлено діагноз «Варикозна хвороба обох ніг І ступеню» та рекомендовано: обмеження фізичного навантаження, проходження ряду медичних процедур, пов`язаних із застосуванням медичних препаратів та постійний огляд у лікаря. Наведені причини вважає поважними для відстрочки йому виконання вироку суду.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник внесене до суду клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на положення ч.2 ст.536 КПК України, згідно якої можливість застосування відстрочки виконання вироку засудженому ОСОБА_4 не допускається.
Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 КПК України, має право вирішити питання про відстрочку виконання вироку.
Частиною 1 статті 536 КПК України передбачено, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Крім цього, згідно з вимогами ч.2 ст.536 КПК України, відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

З цього випливає, що засуджений ОСОБА_4 належить до визначеного кола осіб, щодо яких відстрочка виконання вироку не допускається, а під дію ч.1 ст.536 КПК України він не підпадає, оскільки наведений у ч.2 ст.536 КПК України перелік виключних випадків є вичерпний та може бути застосований лише до жінок.
Додані до клопотання документи про стан здоров`я засудженого та його дружини, а також наявність у них малолітньої дитини, могли б розглядатись та оцінюватись в розрізі положень ч.1 ст.536 КПК України виключно у випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочинів невеликої та середньої тяжкості.
З урахуванням вищенаведених вимог закону, а також обставин, які підтверджують те, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення тяжкого злочину, суд вважає, що застосування до нього відстрочки виконання вироку є недопустимим, у зв`язку з наявністю для цього прямої законодавчої заборони.
Керуючись ч.2 ст.536, п.1 ч.1 ст.537 КПК України, на підставі ст.12, ч.2 ст.286 КК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2016 року у справі №163/1891/15-к відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Головуюча:суддя ОСОБА_1