Справа № 524/3018/17
Провадження № 1-кп/524/319/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001477 від 06.04.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворохта, Яремчанського району, Івано - Франківської області, українця, громадянина України, з базовою загально середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2016 року біля 8 год. ранку водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Москвич - 2140» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Кременчуці Полтавської області на перехресті вул. Лікаря О. Богаєвського вул. Сумської по другорядній дорозі вул. Сумської зі швидкістю не менше 66,5 -69,5 км/год.

У цей же час, в районі перехрестя вул. Лікаря О. Богаєвського вул. Сумської у м. Кременчуці, порушуючи вимоги п.п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», на проїзну частину виїхав велосипедист ОСОБА_4 , який почав перетинати вул. Лікаря О. Богаєвського справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля «Москвич - 2140» під керуванням ОСОБА_6

Рухаючись у вказаному напрямку у даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.11, 2.1, Розділу 33 «Правил дорожнього руху», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди і мав технічну можливість уникнути вказаного ДТП, шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру. Внаслідок допущених порушень водій ОСОБА_6 допустив наїзд правою передньою частиною автомобіля «Москвич - 2140» д.н.з. НОМЕР_1 на частину велосипеда під керуванням ОСОБА_4 .

У результаті наїзду водій велосипеда ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, садна лівої половини обличчя, закриту травму грудей, перелом VII ребра зліва по під паховій лінії, закриту травму таза, перелом лівої сідничної кістки, забій кісткового мозку лівої частини крижової кістки, лівої здухвинної, лобкової кісток, тазостегногового суглобу з забоєм м`яких тканин лівої частини тазу, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він, дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Щиро розкаявся, просить у потерпілого вибачення. Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , не заперечуючи щодо підстав позову, зазначав, що не має коштів на відшкодування. Пояснив, що працює без оформлення трудового договору, його щомісячний заробіток становить близько 4 тисяч гривень. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей сестри, яка виїхала на заробітки до іншої країни та залишила дітей на його піклуванні та матеріальному забезпеченні. За час досудового розслідування зміг накопичити 2 тисячі гривень та 3 тисячі гривень зняв з кредитної картки, які передав потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що керував велосипедом на перехресті вул. Лікаря Богаєвського та Сумської в м. Кременчуці і був збитий автомобілем «Москвич 2140» під керуванням водія ОСОБА_6 . Два місяці він пролежав у лікарні, порушений звичний для нього спосіб життя . Пояснив, що обвинувачений за час перебування його на лікуванні та під час досудового розслідування не в достатній мірі цікавився його станом здоров`я та потребами щодо лікування. Під час перебування справи у суді обвинувачений частково відшкодував у рахунок шкоди 5 тисяч грн. Підтримав цивільний позов у відшкодування моральної шкоди. На суворому покаранні для обвинуваченого не наполягав.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо кримінального правопорушення, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого та вивчивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про винуватість останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, форму вини, всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість наслідків, що наступили від злочину, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим. Враховується також вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 суд вважає щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування розкриттю злочину, часткове відшкодування моральної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання суд не знаходить.

Суд, зважаючи на обставини вчинення злочину, позицію обвинувачення та потерпілого, висловлену в ході судових дебатів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, дійшов висновку про можливість його виправлення без реального відбуття покарання в місцях виконання даного виду покарань волі, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі та, згідно ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, та покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Оскільки обвинувачений не працює, немає постійних джерел доходу, шкода потерпілому не відшкодована, зазначене позбавляє можливості суд застосувати до обвинуваченого, інші більш м`якші види покарань передбачені в санкції частини 1 ст. 286 КК України, зокрема у виді штрафу, що може унеможливити виконання рішення суду та виправних робіт, а підстав для застосування покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі у виді арешту, не знаходить.

У частині з`ясування обставин щодо відшкодування моральної шкоди судом проведено судовий розгляд з допитом обвинуваченого, потерпілого, проголошенням цивільного позову та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів, у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я .

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, обставини його скоєння, глибину душевних та фізичних страждань потерпілого, тривалість лікування та необхідність відновлення здоров`я у зв"язку з отриманою травмою, ступінь вини обвинуваченого, а також сімейно-майновий стан обвинуваченого, як заподіювача шкоди,

Одночасно з цим, при вирішенні цих позовних вимог, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 15 тисяч гривень, а з врахуванням вже сплаченої суми обвинуваченим потерпілому стягненню підлягає сума 10 (15-5) тисяч гривень.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами..

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді обмеження волі та встановленням іспитового строку на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 22.05.2017 р.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.

Речовий доказ - автомобіль марки ««Москвич - 2140» д.н.з. НОМЕР_1 - залишити власнику.
Речовий доказ - велосипед - залишити власнику.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 (десять) тисяч гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової авто-технічної експертизи №174від 12.04.2017 року - в сумі 703 гривні 68 коп.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука.

Суддя ОСОБА_1