печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8360/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання відповідно до ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою та просив скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 23 січня 2017 року; зобов,язати старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 вчинити дію, а саме: негайно повернути ОСОБА_4 все майно та речі, вилучені у нього під час проведення обшуку 30 листопада 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2016 року у справі номер 757/58617/16-к, зазначені, як вилучені у протоколі обшуку від 30 листопада 2016 року. Заявник посилався на таке: постанова старшого слідчого ОСОБА_5 є такою, що винесена з порушенням закону, порушує права власника майна ОСОБА_4 , тобто без рішення суду обмежує права власності на майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. У відповідності до ч.2 ст.64-2 КПК України визначено, що третя особа «виникає» у кримінальному провадженні лише за умови звернення прокурора до суду з клопотанням про арешт майна. Це підтверджує тезу про те, що без такого клопотання арешту майна /за умови постановлення судом ухвали про арешт/ не може бути ані арешту майна, ані самої третьої особи. Між тим, сам розгляд слідчим клопотання в інтересах ОСОБА_4 є, а також він має процесуальні права. Отже очевидним є те, що в порушення положень ч.2 ст.64-2 КПК України не відбулося звернення прокурора з клопотанням про арешт майна до суду. У судовому засіданні адвокат підтримав клопотання.

Слідчий до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, будь-яких матеріалів на спростування доводів, викладених у скарзі не надав, у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної особи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, пояснення у судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 , прийшов до наступного: у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження номер 0000120 від 08 червня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.361, ч.4 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1 ст.358-3 КК України. 20 січня 2017 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням про повернення майна, вилученого у останнього під час проведення обшуку 30 листопада 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2016 року у справі номер 757/58617/16-к. Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_5 від 23 січня 2017 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. У клопотанні слідчого зазначено, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вилучене є речовим доказом по кримінальному провадженні, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 28 листопада 2016 року про надання дозволу на проведення обшуку, а тому відповідно до ст. 236 КПК України не є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов,язків. Користуючись своїми правами, сторона захисту звернулася до слідчого з клопотанням щодо вирішення питання про проведення певних слідчих /розшукових дій/. У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілої і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов,язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об,єктивних причин надсилається їй.

З постанови старшого слідчого ОСОБА_5 від 23 січня 2017 року вбачається, що вилучене майно є речовим доказом по кримінальному провадженню, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 28 листопада 2016 року про надання дозволу на проведення обшуку. Але у постанові слідчого відсутнє обґрунтування, що все майно, вилучене під час проведення обшуку, а саме 19 позицій та яке просив повернути адвокат ОСОБА_3 , а саме: 19 позицій, зазначених у протоколі обшуку від 30 листопада 2016 року визнано речовими доказами, оскільки крім визначених в ухвалі слідчого судді предметів, вилучені диски системи відео спостереження, що не зазначалось в ухвалі слідчого судді. До суду не надано будь-які матеріали, що підтверджують законність перебування вказаних предметів у слідчого органу, що вони також визнані речовими доказами, не зазначені ці обставини і у постанову слідчого.

Таким чином, постанова підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 24, 93, 220, 221, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання відповідно до ст. 303 КПК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_5 від 23 січня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні номер 0000120 від 08 червня 2016 року.

Старшому слідчому в особливо важливих справах НП України ОСОБА_5 .

У порядку та сроки, передбачені ст.220 КПК України повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 20 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя