Єдиний унікальний номер 340/266/17
Судове провадження № 1-кс/340/53/17
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

19 травня 2017 року, слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , особи, в користуванні якої знаходиться майно ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене з процесуальним керівником - прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, в якому просить накласти арешт на майно: автомобіль марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , жителю с.Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2017 №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що вантажний автомобіль марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення та речовим доказом у даному кримінальному провадженні. З метою збереження речового доказу є необхідність накладення арешту на даний автомобіль, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав з аналогічних підстав, вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з підстав, зазначених у клопотанні.

Власник майна, ОСОБА_7 , на розгляд клопотання не з`явився. На розгляді клопотання була присутня особа ОСОБА_4 , який пояснив, що транспортний засіб марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться в його законному користування зі згоди власника. Проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що даний транспортний засіб необхідний йому для здійснення підприємницької діяльності, на що представив суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вислухавши думку учасників процесу з приводу поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що провадженні СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2017 №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Згідно долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події від 17.05.2017 встановлено, що 17.05.2017 слідчим в межах вказаного кримінального провадження за адресою: с.Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, проведено огляд місця події, а саме русла річки Кострича, в ході якого на березі річки виявлено транспортний засіб марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на кузові якого виявлено залишки піщано-гравійної суміші.

Постановою слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 18.05.2017, транспортний засіб марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000112.

Даний транспортний засіб марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , що підтверджується долученою до матеріалів клопотання копією реєстраційної картки транспортного засобу.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вилучене майно належить до категорії, зазначеної в п.1 ч.2 ст.167 КПК України, майно у вигляді речей, що використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Разом з тим, відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпоряджання майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, на переконання слідчого судді, автомобіль марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 містить відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що мають значення для кримінального провадження, і тому з метою їх збереження є доцільним накладення арешту на зазначене майно.

В той же час, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумного балансу між завданнями кримінального провадження та правами юридичної особи і враховуючи, що вантажний автомобіль марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 у власності третьої особи та використовується ОСОБА_4 , при здійсненні підприємницької діяльності, та за відсутності відомостей про існування обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони користування майном, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а тому є недоцільним обмежувати власника та володільця транспорного засобу у можливості користування цим майном. У зв`язку із цим слід застосувати найменш обтяжливий для власника спосіб арешту майна та накласти такий шляхом заборони відчуження, а також розпорядження зазначеним майном у спосіб передачі майна в оренду третім особам, без заборони його використання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки "ЗІЛ-131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , жителю с.Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, шляхом заборони відчуження, а також заборони розпоряджатися зазначеним майном у спосіб передачі в оренду третім особам.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1