Провадження №1-кп/761/720/2017
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2017 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000167 від 03.10.2014) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відповідно до ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:
22 вересня 2014 року, приблизно о 8 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призивом, відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», перебуваючи на посаді механіка радіотелефоніста відділення зв`язку та інформатизації у військовому званні солдат, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 11 від 18.03.2014, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не з`явився без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), а направився до місця свого проживання, де до моменту звільнення з військової служби у запас на підставі відповідного наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 110 (18 жовтня 2014 року), тобто, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до вказаної військової частини, до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому пояснив, що 22 вересня 2014 року, близько 8 години, він являючись військовослужбовцем військової служби за призивом, перебуваючи на посаді механіка радіотелефоніста відділення зв`язку та інформатизації у військовому званні солдат, не з`явився для несення служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а направився до місця свого проживання, де почав займатися своїми справами. Далі, як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , пізніше він добровільно з`явився до прокуратури Київського гарнізону і заявив про себе.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, то такі його дії, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він є особою, яка, відповідно до ст. 89 КК України, вважається не судимою,за місцем несення служби в минулому характеризується позитивно, в судовому засіданні негативно оцінив власний протиправний вчинок, і при цьому завірив суд про неухильне дотримання законодавства у майбутньому, тому, на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись йому найменш суворим видом покарання, передбаченим у санкції ч. 2 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1 700 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1