Провадження №1-кп/523/670/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007302 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, із середньо освітою, перебуває у цивільному шлюбі, маючого на утримані малолітню дитину 2016 року народження, працюючого водієм ПП «Медіа ліфтінг компані», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.04.2009р. Приморським райсудом м. Одеси за ст.ст. 186 ч.2. 190 ч.2 КК України до 4р. 1м. позбавлення волі, звільнений 12.07.2011р. за відбуттям міри покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, під час досудового розслідування встановлено, що 08.11.2016 року, приблизно о 21:30год., ОСОБА_5 разом з трьома невстановленими особами (відносно яких виділено окреме кримінальне провадження), знаходячись по вул. Успенській кут вул. Осіпова в м. Одесі, сіли в автомобіль-таксі марки «Мітсубісі» держномер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , після чого вони поїхали в напрямку «пос. Котовського» в м. Одесі. Рухаючись по вул. 7-Пересипська, невстановлена особа, яка перебувала за водієм ОСОБА_6 , приставила до правого боку останнього металевий предмет, інша особа, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, повідомила ОСОБА_6 , щоб він повертав наліво на першому повороті. Після чого, ОСОБА_6 рухаючись по Миколаївській дорозі, повернув вліво на «Зупинці «Фабрика нетканих матеріалів» та продовжив рух по вул. Лиманній. Знаходячись в автомобілі, ОСОБА_7 почав вести себе неадекватно - бити ногами до дверям та намагатися встати, після чого, ОСОБА_6 повернувся назад та побачив ніж в руках у невстановленої особи, а особа, яка знаходилась попереду, сказала йому, щоб він зупинив автомобіль, ОСОБА_7 в свою чергу сказав водію, щоб він віддав документі та ключі від автомобілю. Знаходячись біля будинку №28 по вул. Лиманній, ОСОБА_6 зупинив автомобіль, після чого ОСОБА_7 вийшов з автомобілю, заліз на капот та почав наносити удари ногами по склу, після чого підійшов до ОСОБА_6 та дістав його з салону автомобіля й сів за водійським кермом, в той момент коли останні утримували ОСОБА_6 за руки. Знаходячись в салоні автомобілю, ОСОБА_7 намагався самостійно завести двигун автомобілю, шляхом з`єднання електропроводів. В цей момент, ОСОБА_6 вирвався та побіг в напрямку АЗС «Сокар-Петроліум», де й повідомив про злочин.

В подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи перебувати за кермом автомобілю та намагаючись завести двигун, не зміг довести свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом по причинам, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції.

Отроков свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю та підтримав всі обставини викладені у обвинувальному акті.

Так як, ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду справи, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Судом, умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України - незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно.

Обговорюючи питання про обрання виду та міри покарання, суд дійшов висновку про те, що необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення винного до скоєного злочину.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, офіційно працює водієм на підприємстві, де характеризується позитивно.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За викладених обставин, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, ОСОБА_7 має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, тобто призначення покарання з іспитовим строком і без конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 скасувати, звільнити з-під варти останнього в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .