ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницького, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ст.386 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.186, ч.1 ст.365, ст.386 КК України,
02 квітня 2014 року, в період з 00 до 07 год., ОСОБА_5 , будучи старшим дільничним інспектором сектору дільничних інспекторів Зарічанського відділу міліції ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області та здійснюючи охорону майна на місці вчинення злочину після залишення місця події членами слідчо-оперативної групи, перебуваючи в приміщенні кафе-бару "Марися", що на проспекті Миру 107/1 у м.Хмельницькому, керуючись корисливим мотивом, відкрито викрав належні потерпілому ОСОБА_8 телевізор "Funai" моделі 20А-111 з пультом ДУ, вартістю 450 грн., кавовий апарат, вартістю 1000 грн., кондиціонер, вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч, вартістю 1000 грн., вентиляційну систему "Vents", вартістю 2027,90 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6477,90 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав та підтвердив наведені обставини викрадення майна.
Його вина за цим епізодом також підтверджується такими доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що працював охоронником в кафе "Марися" і тримав там особисті речі. 02.04.2014 йому повідомили, що в кафе хтось заліз, а коли він приїхав, то виявив зникнення вищеперелічених речей. На даний час усі збитки йому відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має.
Потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що в ніч з 01 на 02 квітня 2014 року був свідком, як невідомі особи ламали двері кафе "Марися". Коли приїхала міліція, то його взяли на огляд місця події в якості понятого. В подальшому він залишився в кафе з ОСОБА_5 , який мав охороняти місце події до ранку, але той протягом ночі викрав з кафе та завантажив у свою машину телевізор, кондиціонер, витяжку та інші речі.
Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 пояснили, що ОСОБА_12 та ОСОБА_5 сказали їм вибити двері в кафе "Марися", щоб вони мали законний привід туди зайти і виявити ігрові автомати. Ввечері 01.04.2014 вони це зробили і втекли. Через декілька днів ОСОБА_5 подарував ОСОБА_11 кольоровий телевізор, який пізніше вилучили працівники міліції.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що буду начальником сектору дільничних інспекторів Зарічанського відділу міліції, вночі 02 квітня 2014 року, виїжджав в кафе "Марися" де були виявлені ігрові автомати. З метою охорони приміщення був залишений дільничний ОСОБА_5 , який повинен був перебувати ззовні, оскільки зранку мав бути проведений обшук з дозволу слідчого судді.
Згідно протоколу обшуку від 18.09.2014, в гаражі ОСОБА_5 , що біля будинку АДРЕСА_3 , знайдено вентиляційну систему "Vents", що належить ОСОБА_8 (т.1 а.с.141).
Згідно протоколів пред`явлення речей для впізнання від 27.10.2014 потерпілий ОСОБА_8 впізнав власний телевізор, який вилучений у співмешканки ОСОБА_11 , та вентиляційну систему, вилучену з гаража ОСОБА_5 (т.2. а.с.1, 4).
Висновком експерта №734т від 25.11.2014 підтверджено вищезазначену вартість телевізора та вентиляційної системи (т.2 а.с.30).
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення майна (грабіж) і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконний вплив на свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 20 вересня 2014 року, близько 22 год., перебуваючи біля АЗС "Шелл" №R6006 ТОВ "Альянс Холдінг", що неподалік с.Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області на 195/690 км автошляху Житомир-Чернівці-Теребляче, рухаючись в автомобілі "Деу-Шевроле" в напрямку с.Антонівці Ярмолинецького району Хмельницької області, погрожуючи вбивством та застосуванням насильства, повторно наказали свідку ОСОБА_9 не з`являтись на виклики до прокуратури м.Хмельницького та відділу внутрішньої безпеки у Хмельницькій області ДВБ МВСУ, відмовитись від дачі будь-яких показань щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, а також надати завідомо неправдиві показання, які в подальшому допоможуть ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності. З метою демонстрації реальності своїх погроз ОСОБА_4 , перебуваючи на водійському сидінні автомобіля, наніс два удари долонею правої руки та ліктем правої руки в голову ОСОБА_9 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля, в результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_9 , сприймаючи погрози ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як реальні, побоюючись за власне життя та здоров`я, скориставшись зменшенням швидкості автомобіля, вистрибнув з нього під час руху на узбіччя.
Вину у вчиненні даного злочину обвинувачені не визнали та відмовились давати покази.
Проте, їх винуватість у вчиненні даного злочину підтверджується такими доказами.
Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , взнавши, що він давав покази працівникам правоохоронних органів, в вересні 2014 року неодноразово зустрічались з ним з метою отримання подробиць викликів та наданих ним показань. 19.04.2014 він зустрічався з обвинуваченими, які наказали йому не йти на допити до правоохоронців та відмовитись від дачі показів. 20.09.2014 до нього приїхав ОСОБА_4 сказав узяти лопату і вони поїхали за ОСОБА_5 , щоб в подальшому їхати на ставок до ОСОБА_4 . По дорозі на ставок обвинувачені чинили на нього тиск та погрожували фізичною розправою за надані покази. Під час руху ОСОБА_4 двічі вдарив його рукою в ліве плече та обличчя, в результаті чого вибив зуб, а з носа пішла кров. Після цього ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 убити ОСОБА_9 . Побоюючись за своє життя, він, вибравши момент коли автомобіль зменшить швидкість, вискочив з нього на ходу.
Висновком судово-медичної експертизи №1349 від 31.10.2014 встановлено, що у ОСОБА_9 станом на 21.09.2014 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри правого передпліччя, видалення зуба на верхній щелепі, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).
Висновком експерта №355 від 27.04.2015 встановлено, що на тенісці, виданій 20.09.2014 потерпілим ОСОБА_9 знайдена кров людини, яка може належати останньому, що підтверджує покази потерпілого про спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (т.2 а.с.94).
В протоколі про результати здійснення аудіо, -відео контролю за особою від 22.09.2014 зафіксована роздруківка розмови між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яка відбулась 19.09.2014, близько 11 год. 30 хв., біля стадіону "Поділля" на вул.Проскурівській. З розмови вбачаються факти психологічно тиску зі сторони обвинувачених на потерпілого за те, що він "здав" їх правоохоронним органам по епізоду заволодіння майном з кафе "Марися", містяться вказівки, щоб він не ходив на допити і їхав з міста або відмовився давати покази. При цьому ОСОБА_12 пропонує "валити", тобто вбити, ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ), бо він "…серйозний компромат" (т.2 а.с.201).
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразились у перешкоджанні з`явленню свідка до органів досудового розслідування, примушуванні свідка до відмови від давання показів, до давання завідомо неправдивих показів шляхом погрози вбивством та насильством, а також погрозі вчинити зазначені дії з помсти за раніше надані показання, вчинили злочин, передбачений ст.386 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.
Пунктом 1 ч.1 ст.49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
-два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
З дня вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст.386 КК України, минуло більше двох років, а тому вони підлягають звільненню від покарання за цей злочин згідно ч.5 ст.74 КК України.
Дії ОСОБА_4 за даними епізодами кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, здійснення якої були реальні підстави побоюватись та за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, а дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, здійснення якої були реальні підстави побоюватись.
Потерпілий ОСОБА_9 подав суду заяву про відмову від обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України та ОСОБА_5 за ч.1 ст.129 КК України.
Згідно п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за ст.125 та ч.1 ст.129 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
За таких обставин суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України та ОСОБА_5 за ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Крім цього, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що працюючи відповідно до наказу начальника УМВСУ в Хмельницькій області №146о/с від 03.05.2013 на посаді дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліції Зарічанського відділу міліції ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, виконуючи функції представника влади працівника правоохоронного органу, будучи службовою особою, в супереч ст.19 Конституції України, ст.ст.5, 20 Закону України "Про міліцію", 02 квітня 2014 року, в період з 00 до 07 год., здійснюючи охорону майна на місці вчинення злочину після залишення місця події членами слідчо-оперативної групи, перебуваючи в приміщенні кафе-бару "Марися", що на проспекті Миру 107/1 у м.Хмельницькому, керуючись корисливим мотивом, відкрито викрав належні потерпілому ОСОБА_8 телевізор "Funai" моделі 20А-111 з пультом ДУ, вартістю 450 грн., кавовий апарат, вартістю 1000 грн., кондиціонер, вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч, вартістю 1000 грн., вентиляційну систему "Vents", вартістю 2027,90 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6477,90 грн. За таких обставин ОСОБА_5 умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, в результаті чого завдав істотної шкоди державним інтересам, що проявилась у підриві авторитету та престижу органів державної влади у вигляді створення у громадськості негативної думки про діяльність правоохоронних органів, нехтування працівниками цих органів у своїй службовій діяльності нормами чинного законодавства, чим дискредитував діяльність правоохоронної системи держави.
Дії ОСОБА_5 за цим епізодом кваліфіковані за ч.1 ст.365 КК України (в редакції Закону №746-VII від 21.02.2014) як перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам держави.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Так, на момент вчинення ОСОБА_5 даного злочину, поняття істотної шкоди, передбачене в пункті 3 примітки до ст.364 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011), включало в себе не лише завдання матеріальних збитків, а й заподіяння суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, в тому числі і підрив авторитету та престижу органів державної влади.
На даний час пункт 3 примітки до ст.364 КК України в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014 істотну шкоду у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України визначає лише в завданні матеріальних збитків, зокрема якщо вона в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Враховуючи наведене, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.365 КК України підлягає закриттю у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
При обранні виду та розміру покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину вперше, відшкодування завданих збитків.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого немає та просив суворо не карати, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту.
Процесуальні витрати за залучення експерта (висновок №734т від 25.11.2014) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених:
-ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання за цією статтею у виді двох місяців арешту;
-ст.386 КК України та звільнити його від покарання за цією статтею на підставі ч.5 ст.74, пункту 2 ч.1 ст.49 КК України.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 час утримання його під вартою з 29 травня 2015 року по 01 липня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі абз.4 ч.5 ст.72 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.386 КК України та звільнити його від покарання на підставі ч.5 ст.74, пункту 2 ч.1 ст.49 КК України.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч.1 ст.129 КК України та ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч.1 ст.365 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 471,74 грн.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання.
-телевізор і вентиляційну систему, які передані потерпілому ОСОБА_8 на зберігання, залишити останньому за належністю;
-сорочку (теніску) бузкового кольору, яка передана потерпілому ОСОБА_9 на зберігання, залишити останньому за належністю;
-інші речові докази зберігати у справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: