Дата документу Справа № 319/1547/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №319/1547/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/11/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст.170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000583 від 26 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.3 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , начальника СВ Більмацького РВ ГУМВС України в Запорізькі й області ОСОБА_8 ,

представника ТОВ «Олівіас - 04» - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
представник ТОВ «Олівіас-04» - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 та накладено арешт на комплекс нежитлових приміщень маслоцеху з переробки насіння ТОВ «Олівіас-04», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , із забороною розпоряджатися даним комплексом нежитлових приміщень, та відчужувати його.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що отримані під час досудового розслідування відомості дають достатні підстави вважати, що в діях директора ТОВ «Олівіас-04» ОСОБА_10 вбачаються ознаки шахрайства відносно потерпілих. Крім того, існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказаний майновий комплекс та обладнання, що там знаходиться, можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані з метою забезпечення цивільного позову.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Олівіас-04» - адвокат ОСОБА_9 просить вищевказану ухвалу слідчого судді від 02 грудня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на комплекс нежитлових приміщень маслоцеху з переробки насіння ТОВ «Олівіас-04». В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання допущене порушення вимог ст.ст.170, 173 КПК України, оскільки, на його думку, слідчий суддя формально поставився до розгляду клопотання, та мотивуючи своє рішення, не навів обставин, які б свідчили про те, що на вказане майно необхідно накласти арешт. Також зазначає, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі та в порушення вимог ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя застосував такий спосіб арешту майна, який фактично призводить до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Олівіас-04».
Згідно з ухвалою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на комплекс нежитлових приміщень маслоцеху з переробки насіння ТОВ «Олівіас-04», розташованого за адресою: Запорізька область, Більмацький (Куйбишевський) район, с.Новоукраїнка, вул.Центральна (Леніна), 136а, що належить ОСОБА_10 .
У клопотанні зазначено, що 25 жовтня 2016 року до Більмацького ВП, Бердянського ВП ГУНП Запорізької області звернувся ОСОБА_11 із заявою про те, що директор ТОВ «Олівіас-04» ОСОБА_10 на свій розсуд розпорядився насінням соняшнику загальною вагою 48 000 кг. Матеріальна шкода спричинена на загальну суму 344 000 гривень.
Відомості про вказане правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000583 від 26 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.
В ході досудового розслідування був допитаний потерпілий ОСОБА_11 , який пояснив, що 15 липня 2015 року між ним та ТОВ «Олівіас-04» у особі керівника ОСОБА_10 укладено договір відповідального зберігання № 1/07. Після чого в період часу з 08 вересня 2016 року по 17 вересня 2016 року ним було завезено врожаю насіння соняшнику на зберігання. 17 вересня 2016 року до нього звернувся ОСОБА_10 з проханням продати зазначений врожай насіння соняшнику, на що йому було відмовлено. 18 вересня 2016 року йому стало відомо , що за вказівкою директора ТОВ «Олівіас-04» ОСОБА_10 співробітниками зазначеного підприємства його насіння соняшнику, що залишене на зберігання, було використано на переробку на олію. Коли він звернувся до ОСОБА_12 з даного приводу, той пояснив, що переробив насіння соняшнику без відома ОСОБА_11 з метою виконання умов поставки олії. Пообіцяв повернути кошти за використане насіння соняшнику, але до цього часу не повернув.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 , який працює на посаді настройщика обладнання ТОВ «Олівіас-04», підтвердив , що у вересні 2016 року за вказівкою директора ОСОБА_10 він переробив насіння соняшнику на олію, яке належало ОСОБА_11
03 листопада 2016 року до Більмацького ВП Бердянського ВПГУНП Запорізької області надійшла заява ОСОБА_14 , який повідомив , що 11 червня 2016 року надав насіння соняшнику в кількості 31800 кг директору ТОВ «Олівіас-04» ОСОБА_10 , який зобов`язався повернути гроші в сумі 254 036 грн 20 жовтня 2016 року, але до теперішнього часу не повернув.
За вказаним фактом слідчим СВ Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 за ч.3 ст.190 КК України.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_14 пояснив, що в нього в користуванні перебувають 34 гектари землі, які він власноручно оброблює. В 2015 році він зібрав зі своєї землі 31800 кілограм насіння соняшнику та вказане насіння соняшнику в червні 2016 року відвіз в с.Новоукраїнка Більмацького району Запорізької області та здав до ТОВ «Олівіас 04», директором якого є ОСОБА_10 . Після того як насіння соняшнику було здано ОСОБА_10 пообіцяв йому, що гроші в сумі 254 036 грн віддасть через два дні, однак у зазначений термін кошти не повернув і 17 жовтня 2016 року ОСОБА_10 написав розписку про те, що гроші віддасть 20 жовтня 2016 року, однак до цього часу гроші повернуто не було.
Крім того, 11 листопада 2016 року до Більмацького ВП надійшла заява від ОСОБА_15 , про те, що він в липні 2016 року надав насіння соняшнику ОСОБА_10 , який зобов`язався повернути гроші в сумі 544 000 грн, але до теперішнього часу не повернув.
За вказаним фактом слідчим СВ Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000625 за ч.3 ст.190 КК України.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_15 пояснив, що в нього в користуванні знаходиться земельні ділянки. В 2015 році він зібрав врожай соняшнику та зберігав його в складі. В травні 2016 року йому стало відомо , що в АДРЕСА_1 знаходиться ТОВ «Олівіас 04». директором якого є ОСОБА_10 . Вказане підприємство скуповує насіння соняшнику. Після чого він відвіз до ТОВ «Олівіас 04» 33 тони насіння соняшнику, при цьому ОСОБА_10 пообіцяв віддати гроші протягом 1 тижня. Після чого він в липні 2016 року здав до ТОВ «Олівіас 04» ще 33 тони насіння соняшнику та директор ТОВ «Олівіас 04» ОСОБА_10 пообіцяв після реалізації насіння через тиждень віддати гроші. На даний час ТОВ «Олівіас 04» кошти в сумі 544000 грн не повернуло.
Крім того, 11 листопада 2016 року до Більмацького ВП надійшла заява від ОСОБА_16 , який повідомив, що в липні 2016 року надав насіння соняшнику ОСОБА_10 , який зобов`язався повернути гроші в сумі 382 000 грн, але до теперішнього часу не повернув.
За вказаним фактом слідчим СВ Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626 за ч.3 ст.190 КК України.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_16 пояснив, що він являється приватним підприємцем та в нього в користуванні знаходиться земля, яку він орендує. На весні 2016 року йому стало відомо, що в с.Новоукраїнка по вул.Центральній Більмацького району Запорізької області знаходиться ТОВ «Олівіас 04», яке скуповує насіння соняшнику. Директором вказаного підприємства являється ОСОБА_10 . З даною метою він в травні 2016 року привіз до ТОВ «Олівіас 04» 8 тон насіння соняшника, після чого директор ТОВ «Олівіас 04» ОСОБА_10 пообіцяв виплатити гроші через тиждень як тільки реалізує продукцію. Після чого, в липні 2016 року, він знову відвіз до ТОВ «Олівіас 04» 40 тон насіння соняшнику та директор вказаного підприємства ОСОБА_10 пообіцяв повернути гроші після реалізації насіння. На даний час ТОВ «Олівіас 04» кошти в сумі 382 000 грн не повернуло.
Крім того, 11 листопада 2016 року до Більмацького ВП надійшла заява від ОСОБА_17 , який повідомив , що надав насіння соняшнику ОСОБА_10 , який зобов`язався повернути гроші в сумі 274 000 грн, але до теперішнього часу не повернув.
За вказаним фактом слідчим СВ Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 за ч.3 ст.190 КК України.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_17 пояснив, що він є одноосібником та в нього в користуванні знаходиться земельні ділянки, де він вирощує сільгосппродукцію. В 2015 році він зібрав врожай соняшника. В травні 2016 року він врожай насіння соняшнику в кількості 33 тони привіз до с.Новоукраїнка Більмацького району Запорізької області, де розташоване ТОВ «Олівіас 04» та здав вказаному підприємству врожай. Директором ТОВ «Олівіас 04» є ОСОБА_10 , який сказав, що на протязі двох днів він віддасть кошти в сумі 274 000 грн. На даний час гроші йому не повернуто.
22 листопада 2016 року за погодженням з прокурором кримінальні провадження №0000583, №0000603, №0000625, №0000626, №0000627 об`єднані в одне кримінальне провадження під загальним номером №0000583.
Заслухавши доповідь судді; адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; слідчого ОСОБА_7 та начальника слідчого відділу Більмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 , які підтримали доводи клопотання та зазначили, що на цей час ОСОБА_10 перевіряється на причетність і до інших епізодів аналогічних кримінальних правопорушень; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи ухвалу слідчого судді у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав в оскаржуваній ухвалі про те, що вищевказаний майновий комплекс та обладнання, що в ньому знаходиться, можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані з метою забезпечення цивільних позовів, оскільки згідно з відомостями, що містяться в матеріалах провадження, вищевказаним кримінальним правопорушенням потерпілим особам завдано шкоду на загальну суму 1 798 000 грн.

Висновки слідчого судді про те, що слідчий довів необхідність вищевказаного арешту, є обґрунтованими, а доводи, викладені в апеляційній скарзі представника-адвоката ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, правильність цих висновків слідчого судді не спростовують.

Доводи адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя застосував такий спосіб арешту майна, який фактично призводить до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Олівіас - 04», об`єктивно нічим не підтверджені.

Згідно із самою оскаржуваною ухвалою, накладений арешт полягає лише у забороні розпоряджатися комплексом нежитлових приміщень та відчужувати його, що в свою чергу, на думку колегії суддів, не перешкоджає здійсненню товариством діяльності, передбаченої уставними документами.

Крім того, відповідно до вимог ст.174 КПК України, власник або володілець майна та інші особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Як встановлено при апеляційному розгляді, з таким клопотанням до слідчого судді ТОВ «Олівіас-04» не зверталось.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника ТОВ «Олівіас-04» - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на комплекс нежитлових приміщень маслоцеху з переробки насіння ТОВ «Олівіас-04», розташованого за адресою: Запорізька область, Більмацький (Куйбишевський) район, с.Новоукраїнка, вул.Центральна (Леніна) 136а, із забороною розпоряджатися даним комплексом нежитлових приміщень та відчужувати його, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4