Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/210/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2016 року за №0000082 щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.04.2017 року клопотання начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082, про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на майно, яке використовується ОСОБА_9 , а саме: аркуш паперу формату А-4 з відтиском печатки «Міністерство аграрної політики Україна Концерн «Укрспирт» Державне підприємство «Косарський спиртзавод» Для договорів».

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: 8 ПЕТ-пляшок ємністю 5 літрів кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 6 картонних коробів з пакетами «Бег-ін-бокс» ємністю по 10 літрів кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 6 порожніх ПЕТ-пляшок ємністю 5 літрів кожна, з яких відчувається характерний запах спирту; 2 порожніх пластикових каністри ємністю по 20 літрів кожна, з яких відчувається характерний запах спирту; 1 пластикова каністра ємністю 20 літрів, заповнена рідиною з характерним запахом спирту; пластикова ємність (діжка) ємністю 200 літрів, яка приблизно на частину заповнена рідиною з характерним запахом спирту; пластикова ємність (діжка) місткістю 50 літрів, заповнена рідиною з характерним запахом спирту; 5 сім-карт мобільного оператора «Лайф»; 34 аркуші паперу формату А-4 з машинописним текстом.

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», IMEI НОМЕР_1 із вбудованою сім-картарткою мобільного оператора «Водафон» за номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG», IMEI НОМЕР_3 із вбудованою сім-картарткою мобільного оператора «МТС» за номером НОМЕР_4

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia C5-00» IMEI НОМЕР_5 , в який вмонтована сім-карта мобільного оператора «Київстар»; мобільний телефон марки «NOTE 3» ІМЕІ НОМЕР_6 , в який вмонтовано сім-карти мобільних операторів «МТС» та «Київстар»; електронний носій інформації TESAR AHD Tecsar HDVR B84-2FHD2P-H; пластикова ємність (діжка) місткістю 240 літрів, яка близько на 1/5 заповнена прозорою рідиною з характерним запахом спирту, дві прозорі ємності об`ємом 6 літрів, на яких маються паперові наліпки з надписом «Моршинська негазована об`єм 6 дм. кубічних», та які заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту.

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме: ПЕТ-пляшка ємністю 2 літри, заповнена рідиною з характерним запахом спирту; ПЕТ-пляшка ємністю 2 літри, заповнена на частини рідиною з характерним запахом спирту; 5 порожніх скляних пляшок ємністю 0,22 дм3, 0,33 дм3, 0,44 дм3, з яких відчувається характерний запах спирту.

Заборонено ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 користування та розпорядження вищевказаним майном.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на те, що виявлені та вилучені речі та документи, які вказані в клопотанні мають істотне значення для даного кримінального провадження, а відомості, які містять такі речі та документи можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати та з метою забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Надавши оцінку доказам, які надані до матеріалів клопотання з урахування пояснень учасників судового процесу слідчий суддя вважає, про необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить збереження речових доказів.

Не погоджуючись з рішення суду захисником-адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20.04.2017р. в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000082.

Вважає, що ухвала Леінського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2017 року упередженою, надуманою, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм Конституції України, матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд, зовсім не взяв до уваги те, що прокуратурою в матеріалах клопотання не представлено ніяких доказів скоєння кримінального правопорушення, так як в ньому наявні тільки ухвали суду про проведення обшуків та самі протоколи обшуків. Ніяких доводів про те, що майно, вилучене в гаражі № НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 , належить саме йому, прокуратурою не наведено.

Судом зовсім не звернуто уваги на те, що обшук в гаражі ОСОБА_8 проведений з грубим порушенням кримінального процесуального кодексу України, а саме ст. 236 КПК України. ОСОБА_8 про проведення обшуку повідомлений не був, запори гаражі були зірвані, обшук проводився без його присутності, протокол обшуку йому вручений не був. Крім того, представлений в матеріалах клопотання протокол обшуку гаража написаний такими карлючками, що розібрати його не має можливості. При таких обставинах суд не мав права накладати арешт на майно, перелічене в клопотанні, так як він не міг впевнитись в тому, що ж було вилучено в гаражі.

Також, вказує, що суд в своїй ухвалі невірно зазначив прізвище ОСОБА_10 , зазначивши, що він ОСОБА_15 , а також не вказав повністю ім`я і по-батькові ОСОБА_16 .

Вважає, що при таких обставинах ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги скаржника, зазначивши, що постанова прийнята судом першої інстанції є законною, та обґрунтованою, представника скаржника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий дотрималися.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, але ч.5 ст. 173 КПК України не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу N1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Хоча зазначене майно, яке належить ОСОБА_8 не визнано на теперішній час речовим доказом по даному кримінальному провадженню, але воно може містити докази вчинення кримінального провадження та з метою убезпечити від пошкодження чи знищення дане майно, воно не може бути повернуто в володіння, розпорядження та користування володільцеві.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки могло використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності прийняття рішення про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

Водночас, ч.5 ст. 173 КПК України не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене, володілець майна має право коли відпаде необхідність забезпечувати тримання вказаного речового доказу, звернутись повторно до суду для скасування арешту на майно у встановленому КПК України порядку.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 309 376, 395, 399, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2017 року, якою клопотання начальника відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082, про арешт майна, в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2