Справа № 439/1740/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/31/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до 510 грн. штрафу.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 18 жовтня 2015 року близько 14.00 год., перебуваючи на вул. Конюшківській у м. Броди, побачивши, що неповнолітній ОСОБА_8 , 2003 року народження, обриває із електроопор, встановлених по вул. Конюшківській у м. Броди, Львівської області плакати з передвиборчою агітацією, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин схопив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 за верхній одяг та умисно наніс останньому декілька ударів рукою в область шиї та нижньої щелепи.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці кута нижньої щелепи зліва та внутрішкірні крововиливи на передній лівій боковій поверхні шиї, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 226/2015 від 20 жовтня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що вирок суду є неправомірним, неповним, упередженим, постановлений з порушенням норм матеріального і процесуального права, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ухвалюючи вирок, суд послався на покази неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як на обставини, якими повністю доведена його вина, однак жоден з них не несе відповідальності за завідомо неправдиві покази, і жоден з них ні на досудовому слідстві, ні під час судового слідства не вказували на те, що він умисно або неумисно наносив удари рукою ОСОБА_8 чи будь-кому з них. Крім цього, ОСОБА_11 вказав, що він - ОСОБА_6 тримав однаково за комір куртки як його, так і ОСОБА_8 , проте у нього жодних тілесних ушкоджень виявлено не було, а в ОСОБА_8 вони звідкись взялися.

Наголошує, що у вироку суд зазначає, що ОСОБА_11 бачив у ОСОБА_8 на шиї садна, хоч фактично в своїх поясненнях вказав, що саден він не бачив, а про них йому сказала мама ОСОБА_8 , а також, суд не надав значення тому, що він фізично не зміг би нанести будь-яких тілесних ушкоджень потерпілим, так як тримав їх обох двома руками одночасно, а відпустив тоді, коли приїхали батьки ОСОБА_8 .

Акцентує, що суд критично оцінив покази свідка ОСОБА_13 , оскільки останній не дав жодних відомостей, щодо обставин, які підлягають доказуванню, але такі самі покази надав і свідок ОСОБА_14 , який також фактично не був на місці події і нічого не бачив, проте його показання суд поклав в основу обвинувального вироку.

Звертає увагу на те, що ні свідок ОСОБА_15 , ні свідок ОСОБА_16 також не надали суду пояснень про те, чи наносив він тілесні ушкодження потерпілому, а свідок ОСОБА_16 у своїх показах зазначив, що обвинувачений вів себе толерантно, в той час, як батьки ОСОБА_8 вели себе дуже агресивно.

Також зазначає, що суд не надав значення і не спростував його пояснення про те, що синець в ділянці нижньої щелепи у ОСОБА_8 міг виникнути після того, як його батько ОСОБА_17 вдарив його - ОСОБА_6 по руці, в той час коли він тримав за комір потерпілого.

Зазначає, що суд не навів жодних доказів його вини у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а також жодних обставин, які б стосувалися адміністративного затримання чи вказували б на нього.

Покликається на те, що є всі підстави вважати оскаржуваний вирок упередженим та політично вмотивованим через ставлення до політичної сили, яку він ОСОБА_6 представляв під час зазначених у вироку подій. Вважає, що діями потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 порушено його права, передбачені ст. 38 Конституції України.
Просить скасувати вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року та закрити щодо нього кримінальне провадження.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 зазначає, що потерпілий з такою не погоджується та вважає вирок Бродівського районного суду законним та обґрунтованим, винесеним без порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , думку прокурора, які заперечили апеляційну скаргу та просять залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка.

Зокрема, показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що 18 жовтня 2015 року, близько 15 год. він разом із своїми товаришами ОСОБА_12 та ОСОБА_11 прогулюючись містом, по вул. Конюшківській, жартома зірвали плакати з передвиборчою агітацією. В цей час до них підійшов чоловік, як згодом виявилось ОСОБА_6 і схопив ОСОБА_18 . Він ОСОБА_8 попросив цього чоловіка, відпустити його друга, на що ОСОБА_6 схопив і його за куртку біля шиї з лівої сторони. При цьому останній питав хто вони такі та почав ними шарпати, погрожувати, що виб`є їм зуби, якщо вони не скажуть хто вони такі і для чого зривали плакати. Під час такої шарпанини він - ОСОБА_8 впав на сідниці, однак ОСОБА_6 його при цьому не відпустив, а підняв за куртку. Також, під час шарпанини ОСОБА_6 кілька разів вдарив його ОСОБА_8 рукою, якою тримав за куртку, в нижню щелепу зліва. Крім цього від постійної шарпанини та тертя коміру куртки по шиї, у нього були садна на шиї. Така шарпанина тривала близько 10 хвилин. ОСОБА_6 відпустив їх лише, коли приїхали його ОСОБА_8 батьки. Все це бачила, жінка, яка казала ОСОБА_6 щоб відпустив їх, як виявилось пізніше це була ОСОБА_19 . Після таких подій він із батьками поїхав у лікарню, де у нього на шиї були виявлені садна та синець на щелепі.
Аналогічні покази дали допитані в суді першої інстанції неповнолітні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які були безпосередніми очевидцями конфлікту, зокрема, останній додав, що після зазначених подій бачив у ОСОБА_8 садна на шиї.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що 18 жовтня 2015 року була на вулиці і почула як діти кричать, щоб їх не били. На вул. Конюшківській бачила як ОСОБА_6 тримає двох дітей за одяг і шарпає ними. Вона просила ОСОБА_6 відпустити дітей, однак останній на неї не зважав і на прохання не реагував. В подальшому, приїхали батьки ОСОБА_8 і батько останнього силоміць вирвав сина від ОСОБА_6 . Бачила, що у ОСОБА_8 була червона шия і на шкірі проступала кров.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 18 жовтня 2015 року, близько обіду бачив ОСОБА_6 , який з`ясовував стосунки із неповнолітнім ОСОБА_8 , однак чи наносив останньому якісь удари не бачив. Після того як конфлікт припинився, бачив на шиї у ОСОБА_8 червону пляму.
Свідок ОСОБА_17 батько ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 18 жовтня 2015 року близько 15 год. до його дружини подзвонив товариш сина - ОСОБА_12 та повідомив, що невідомий б`є сина. Коли він із дружиною приїхали на вул. Конюшківську, то побачили, як незнайомий, в подальшому ним виявився ОСОБА_6 , тримає за комір куртки його сина ОСОБА_20 , а другою рукою ОСОБА_18 . Він наказав ОСОБА_6 відпустити дітей, однак останній не хотів цього робити, а тому він силою вирвав сина від останнього. ОСОБА_20 сказав, що цей чоловік бив його. Діти були збуджені, кричали, а ОСОБА_6 пояснив, що діти зривали агітаційну продукцію і тому він їх затримав. Після цього конфлікту побачив у сина на шиї садна і вони поїхали в Бродівську ЦРЛ.
Висновком експерта Золочівського відділення КЗЛОР ЛОБСМЕ № 226/2015 від 20 жовтня 2015 року про те, що при судово-медичній експертизі в ОСОБА_8 виявлені: синець в ділянці кута нижньої щелепи зліва та внутрішкірні крововиливи на передній та лівій боковій поверхні шиї. Вказані ушкодження являються наслідком дії тупих предметів, могли утворитися 18.10.2015р. і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, колегія суддів вважає, що показання потерпілого ОСОБА_8 та зазначених вище свідків послідовні, логічно пов`язані між собою, узгоджуються з висновком судово-медичного експерта та його показаннями в судовому засіданні, щодо механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому і правильно покладені місцевим судом в основу обвинувального вироку.

Відтак, на думку колегії суддів невизнання вини ОСОБА_6 та його показання, направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне, про що вірно зазначено і у вироку суду, а його доводи в апеляційній скарзі з цього приводу, є безпідставні та спростовуються вищенаведеним.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то таке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бродівського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року відносно останнього без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4