Справа № 157/1182/17 Провадження №11-кп/773/326/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000529 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Рокині, Луцького району, Волинської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, без реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 03.10.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 30.05.2013 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 03.10.2012 року остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі;
- 07.08.2015 року Горохівським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2016 року звільнений умовно-достроково строком на 2 роки 1 місяць 2 дні;
засуджений

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 07 серпня 2015 року у виді 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 3 місяц.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Строк покарання постановлено рахувати з 12 год. 00 хв. 08 грудня 2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 19288 (дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 50 копійок на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 43904 (сорок три тисячі дев`ятсот чотири) гривні на відшкодування матеріальної шкоди.
Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, призначеного йому за даним вироком суду, термін перебування під вартою з 08 грудня 2016 року і до дня набрання вироком законної сили включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку на шлях виправлення не став та в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, а саме 02 грудня 2016 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, виявивши у схованці ключ від вхідних дверей, залишений господарями житлового будинку АДРЕСА_2 , яким відчинив двері та проник до житла, після чого, не полишаючи наміру спрямованого на крадіжку чужого майна, таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 13040 гривень, 1000 польських злотих, чоловічу сумку вартістю 150 гривень, а також належні потерпілій ОСОБА_10 ювелірні вироби, а саме: золотий ланцюжок вагою 13,75 г. вартістю 7524,41 грн., золотий хрестик вагою 6 г. вартістю 3283, 38 грн., золоту підвіску з ликом Божої Матері вагою 3,75 г. вартістю 1759,95 грн., золоту каблучку вагою 2,27 г. вартістю 1242,21 грн., золоту каблучку вагою 4,53 г. вартістю 2478,95 грн., золоту каблучку вагою 5,19 г. вартістю 2849,82 грн., золоту каблучку вагою 5,07 г. вартістю 2783,93 грн., золотий браслет вагою 9,9 г. вартістю 5417,57 грн., одну пару золотих сережок вагою 1,85 г. вартістю 1015 грн., один срібний перстень вартістю 200 гривень, а також грошові кошти в сумі 10 гривень, 1500 узбецьких сум та чоловічий наручний годинник марки «Саsio», чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 19288 гривень, а потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 28557 гривень..
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до основного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Горохівського районного суду від 07.08.2015 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Крім того просить виключити з вироку Ковельского міськрайонного суду обставину, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів та задовольнити повністю цивільні позови ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, прокурора та потерпілих, які апеляційну скаргу прокурора підтримали, а проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечили, обвинуваченого та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ці вимоги закону при призначенні ОСОБА_8 покарання судом дотримані, враховані обставини, на які зроблено посилання в апеляційних скаргах прокурора та захисника.
Зокрема, враховано, що вчинено злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких, наслідки злочину, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення навмисних корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, знову вчинив корисливий злочин проти власності, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення корисливих злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, та призначив покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та відповідно до вимог ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднав невідбуте покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 07.08.2015 року.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відніс щире каяття у скоєному.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відніс рецидив злочинів.
Висновок суду щодо призначеного ОСОБА_8 покарання належним чином у вироку вмотивований і підстав сумніватися у його правильності у колегії суддів не виникає.
Покарання ОСОБА_8 призначено в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України і є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим є підставними посилання прокурора на те, що судом першої інстанції безпідставно віднесено до обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів.
Так, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.19 постанови «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 4 червня 2010 року №7, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Як вбачається з вироку ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
Оскільки дії обвинуваченого кваліфіковані як повторні, що було враховано у вироку, то посилання суду на рецидив злочинів, як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , є помилковим та, з врахуванням положень ст.404 КПК України, підлягає виключенню з вироку суду.
Хоча із вироку виключається обставина, що обтяжує покарання, але колегія суддів приходить до висновку, що її виключення не впливає на вид і розмір покарання, призначеного ОСОБА_8 .
Що стосується доводів прокурора про те що суд першої інстанції у резолютивній частині не вирішив питання про цивільні позови потерпілих, не вказавши, в якій частині та обсязі вони підлягають до задоволення, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки з ОСОБА_8 стягнуто в користь потерпілих матеріальну шкоду в повному об`ємі, а не зазначення в резолютивній частині об`єму задоволення вказаних цивільних договорів не є підставою для скасування чи зміни вироку суду.
Враховуючи вищевикладене апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення а вирок суду першої інстанції зміні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з вироку суду посилання на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, - рецидив.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 21.06.2017р.

Суддя ОСОБА_2

секретар с/з ОСОБА_5