Справа № 184/1912/16-к
Номер провадження 1-кп/184/15/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження № 0000930 від 23.09.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький (Кіровоград), громадянина України, українця, з повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.10.1982 року Нікопольським райсудом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 03.08.1985 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) по відбуттю строку покарання;
- 20.02.1987 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 17, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії. Звільнився 17.12.1990 року з ВК Астраханської області (№2) по відбуттю строку покарання;
- 28.01.1992 року Нікопольським райсудом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, 42 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 04.10.1994 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання;
- 17.07.1996 року Кіровським райсудом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 09.06.1999 року Ленінським райсудом м. Кіровоград за ч. 3 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії;
- 09.09.1999 року Ленінським райсудом м. Кіровоград за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі з примусовим лікуванням від наркоманії;
- 26.11.2003 року Ленінським райсудом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 10.04.2008 року Кіровським райсудом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання;
- 21.02.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 395, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 ч. 3, ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 11.05.2016 року з Кіровоградської ВК (№14) по відбуттю строку покарання;
- 30.12.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років 3 місяці;
- 31.03.2015 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років 4 місяці,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 186 КК України,-
сторони кримінального провадження: - прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , 23 вересня 2016 року приблизно о 08 годині, знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник намір спрямований на викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_3 , яка є житлом ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю мешканців вказаної квартири, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вхідних дверей, протиправно проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: жіночий гаманець, що не представляє матеріальної цінності для потерпілої, в якому знаходились гроші в сумі 600 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 600 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Крім цього, 23 вересня 2016 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник намір спрямований на викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_5 .

В цей же день та час, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю мешканців вказаної квартири, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вхідних дверей, протиправно проник до квартири АДРЕСА_5 , де у шафі побачив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та інші важливі особисті документи, а саме: картка (дублікат) фізичної особи платника податків на на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; диплом про закінчення ПТНЗ «Орджонікідзевське професійно-технічне училище» та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про базову загальну середню освіту та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_3 вирішив таємно викрасти данні документи у своїх корисних цілях. Реалізуючи даний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння даними офіційними документами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 , впевнившись, що його протиправні дії ніхто не бачить, таємно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та інші важливі особисті документи, а саме: картка (дублікат) фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; диплом про закінчення ПТНЗ Орджонікідзевське професійно-технічне училище» та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про базову загальну середню освіту та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. З ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.
Крім цього, у кінці вересня 2016 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не представилося можливим), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив біля нежилого будинку АДРЕСА_6 та вирішив зайти всередину, щоб справити свої природні потреби. Зайшовши до будинку та піднявшись на другий поверх, ОСОБА_3 помітив на підлозі пакет із полімерного матеріалу, в якому знаходилися металеві предмети. Відкривши пакет, ОСОБА_3 побачив, що його вмістом є бойові припаси, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та носіння вказаних бойових припасів. В той же день та час, знаходячись там же ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знайдені ним бойові припаси, котрі знаходилися у пакеті з полімерного матеріалу, підняв із землі, чим незаконно придбав бойові припаси та став незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу.
03.10.2016 року о 16 годині 30 хвилин на території «Центральної міської лікарні» за адресою вул. Медична. 19 м. Покров Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП, тобто розпивання пива в забороненому законом місці. Під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення було проведено особистий огляд та огляд речей ОСОБА_3 .. В ході особистого огляду ОСОБА_3 у правій нагрудній кишені сорочки було виявлено та вилучено пакет із полімерного матеріалу, вмістом якого, відповідно до висновку експерта №9/3.2-617 від 25.10.2016 року є п`ятнадцять предметів, які являються боєприпасами: 5,45 мм військовими проміжними патронами зразку 1974 року. Дані патрони до стрільби придатні.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст.263 КК України, тобто носіння та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий корисливий злочин.
Так, 13.12.2016 близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився у квартирі за адресою проживання раніше йому знайомого ОСОБА_8 по АДРЕСА_7 , де після з`ясування стосунків та побиття ОСОБА_9 , з корисливих спонукань, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , що знаходилось у квартирі за адресою проживання останнього.

В цей же день та час, знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , відкрито, умисно, повторно, із корисливих мотивів, викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме:

- телевізор «ІСЕ TV 1054PS», вартістю 194 гривні 00 копійок;

- електродуховку радянського виробництва потужністю 900Вт ТУ160Г3.531.000-75, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6246-16 від 28.12.2016, встановити не надалось можливим;

- холодильник «Nord - 214-1», вартістю 570 гривень 00 копійок.

- мобільний телефон «Самсунг» (чорного кольору із задньою білою кришкою, кнопочний, на 2 сім-карти, без камери), вартістю 195 гривень 00 копійок,

а також сім - картку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_2 та чорний чохол від мобільного телефону, які належали потерпілому ОСОБА_10 , однак матеріальної цінності для нього не становлять.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 6246-16 від 28.12.2016 загальна сума матеріальних збитків, заподіяних злочином потерпілому ОСОБА_10 складає 959 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, маючи реальну можливість розпорядитися в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 959 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, яким чином, де і коли він скоював кримінальні правопорушення. Пояснив, що дійсно 23.09.2016 року шляхом пошкодження дверей потрапив до квартири АДРЕСА_4 та викрав гаманець у якому були гроші у сумі 600 грн. та особисті документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , картка (дублікат) фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; диплом про закінчення ПТНЗ Орджонікідзевське професійно-технічне училище» та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про базову загальну середню освіту та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того в кінці вересня 2016 року проходячи повз нежилого будинку АДРЕСА_6 вирішив зайти всередину щоб справити свої природні потреби. Зайшовши на другий поверх побачив пакет відкривши який побачив у ньому бойові припаси, які забрав із собою та які під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було у нього знайдені та вилучені працівниками поліції.

Також пояснив, що 13.12.2016 дійсно знаходився у квартирі за адресою проживання раніше йому знайомого ОСОБА_8 де після з`ясування стосунків та побиття ОСОБА_9 , він викрав майно ОСОБА_8 , що знаходилось у квартирі, а саме: телевізор «ІСЕ TV 1054PS», електродуховку, холодильник «Nord - 214-1», мобільний телефон «Самсунг», а також сім - картку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та чорний чохол від мобільного телефону.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень передбачених:
ч. 3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло;
ч. 3 ст. 357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами;
ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;
ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною повністю.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_3 ..
Обставиною що обтяжує покарання , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України відносяться до тяжких злочинів а за ч.3 ст.357 КК України до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, скоєння кримінального правопорушення особою, яка має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкцій статтей передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 та за ч.3 ст.357 КК України обмеження волі, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Вирішуючи питання про речові докази, суд, враховує положення ст.100 КПК України.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
14.12.2016 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, що відповідно до положень ч.1 ст.72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання з 14 грудня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах цього кримінального провадження, з 14.12.2016 року по 19.01.2017 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- гаманець жіночий виготовлений із шкірозамінника чорного кольору, розміром приблизно 19x9 см; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ; картка (дублікат) фізичної особи платника податків на на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; диплом про закінчення ПТНЗ «Орджонікідзевське професійно-технічне училище» та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про базову загальну середню освіту та додаток до нього, на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтва про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , котрі вилучені до Покровського ВП та передано під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити власниці ОСОБА_5 ;

- телевізор «ICE TV 1054PS» чорного кольору, металеву електродуховку зеленого кольору радянського виробництва, холодильник «Nord - 214-1», сім - картку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» (МТС) НОМЕР_2 , котрі вилучені до Покровського ВП та передано під розписку потерпілому ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_9 ;

- одинадцять патронів 5,45мм та чотири стріляні гільзи, які були використані в ході експериментальної стрільби та знаходяться в спец. пакеті № 1092223, металевий ломік, який передано під розписку ОСОБА_11 - після набрання вироку законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведені судові експертизи в сумі 875 (вісімсот сімдесят пять) гривні 88 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1