Справа №472/359/17 28.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/521/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: в порядку КПК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши в письмовому апеляційному провадженні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гандрабура Ананіївського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2015 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м.Липецька від 28.07.2016 року за ч. 5 ст. 264 КК Російської Федерації на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки,
відбуваючого покарання у ФКУ «Виправна колонія №2 УФСВП Росії по Липецькій області».
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_5 відмовлено.
В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про приведення вироку Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що ухвала суду від 15.05.2017 року підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що суд вийшов за межі питань, які мають бути вирішені в даному судовому провадженні відповідно до ст. 610 КПК України, частина третя якої чітко визначає, що під час розгляду клопотання Мін`юсту суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. Натомість, судом надана оцінка діям Мін`юсту як Центральною органу про передачу засуджених осіб та зроблені хибні висновки щодо процедури передачі як за кримінальним процесуальним законом України, так і за міжнародним договором, що регулює зазначені правовідносини між Україною та Російською Федерацією.

Крім того, КПК України взагалі не передбачає можливості відмови судом у приведенні вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України на підставі клопотання Мін`юсту, поданого на підставі ст. 609 КПК.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
18 квітня 2017 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування покарання за даним вироком на території України.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року ОСОБА_5 засуджений до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, за ч. 5 ст. 264 КК Російської Федерації, порушення особою, керуючою автомобілем, правил дорожнього руху, що спричинило з необережності заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю людини, що призвело з необережності до смерті двох чи більше осіб, що є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Вирок суду набрав законної сили 1 березня 2016 року, ОСОБА_5 направлено для відбуття покарання у ФКУ «Виправна колонія №2 УФСВП Росії по Липецькій області», кінцевий строк відбуття покарання 15.09.2018 року.

29.03.2017 року Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання на території України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

ОСОБА_5 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

Вироком Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року ОСОБА_5 засуджений до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

ОСОБА_5 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою.
ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.264 КК РФ (порушення особою, керуючою автомобілем, правил дорожнього руху, що спричинило з необережності заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю людини, що призвело з необережності до смерті двох чи більше осіб), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання суд іноземної держави керувався й положеннями ч.1,2 ст. 62 КК РФ відповідно до якої наявні пом`якшуючі обставини, передбачені п. "г" ч.1 ст. 61 цього кодексу наявність малолітніх дітей, ч.2 ст.61 КК РФ визнання вини обвинуваченим та стан його здоров`я та відсутні обтяжуючі обставини.

Санкція ч. 5 ст. 264 КК РФ передбачає покарання у виді примусових робіт на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або позбавленням волі на строк до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до діючого Кримінального кодексу України порушення особою, керуючою автомобілем, правил дорожнього руху, що спричинило з необережності заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю людини, що призвело з необережності до смерті двох чи більше осіб кваліфікується за ч.3 ст. 286 цього Кодексу. Санкція за цей злочин передбачає покарання від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_5 за вироком Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року покарання є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок РФ щодо ОСОБА_5 та вважати його засудженим за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_5 початок строку 10.02.2016 року, кінець строку 15.09.2018 року, станом на 03.10.2016 року, невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 12 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 10.02.2016 року.

Таким чином, висновки суду щодо відмови у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду РФ у відповідність із законодавством України є незаконними.
Враховуючи викладене, ухвала Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2017 року стосовно ОСОБА_5 підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування законодавства України.
Питання щодо поновлення строку апеляційним судом не вирішувалось оскільки строк на апеляційне оскарження не пропущений.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 532 602-604, 610 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2017 року скасувати та постановити нову.
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Задонського районного суду Липецької області від 10.02.2016 року з урахуванням постанови Правобережного районного суду м. Липецька від 28.07.2016 року про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.264 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання із застосуванням ч.1,2 ст. 62 КК РФ у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки з відбуванням покарання у виправній колонії-поселення привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 10.02.2016 року.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: