1-кп/357/212/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003432 від 24.08.2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Акулово, Калінінградської області Російської Федерації, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, одруженої, всилу ст. 89 КК України не маючої судимості, не працюючої, без визначеного місця проживання, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24 серпня 2015 року, близько 01 год. 50 хв., між ОСОБА_4 та її спімешканцем ОСОБА_6 , котрі перебували в стані алкогольного сп?яніння, за місцем їх спільного проживання у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 взяла до правої руки ніж, який лежав на столі, і, усвідомлюючи свої дії та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, умисно нанесла ним один удар ОСОБА_6 в область живота зліва, спричинивши останньому, згідно висновку СМЕ № 396/д від 27.10.2015 року, тілесні ушкодження у виді проникаючої рани на животі, ушкодження великого сальника, попереково-ободової кишки, тонкої кишки та брижі тонкої кишки, крові у черевній порожнині та шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя

Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому і в повному обсязі підтвердила факт умисного, за встановлених досудовим слідством обставин, заподіяння 24.08.2015 року тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 ..

Показала, що 23.08.2016 року після роботи, разом із спімешканцем ОСОБА_6 , купивши на отриману зарплату дві пляшки горілки, прийшли додому і у своїй кімнаті будинку АДРЕСА_1 , стали удвох розпивати вказане спиртне.

Уночі, близько 01 год. 50 хв., коли випили майже всю горілку, між ними виникла сварка. Під час цієї сварки вона, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, сильно розізлилась на потерпілого і, схопивши до правої руки кухонного ножа, який лежав на столі, нанесла ним останньому удар в область живота, від чого той упав на підлогу. Побачивши у потерпілого кров вона злякалась, почала надавати йому допомогу, потім викликала «швидку медичну допомогу» і міліцію. У вчиненому розкаялась. .

Повністю визнавши себе винуватою у скоєному, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин злочину, будучи належним чином ознайомленою з положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_4 просила суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись її власним визнанням своєї винуватості.

Суд вважає, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненому доведена в повному обсязі обвинувачення, і що дії останньої вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При обранні покарання для ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі покарання обставини, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, як то скоєння злочину в стані і на грунті алкогольного сп?яніння, враховує особу обвинуваченої, котра фактично уже вчетверте притягується до кримінальної відповідальності за умисні злочини, не має визначеного місця проживання, є позбавленою батьківських прав по відношенню до своєї дитини, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування щодо ОСОБА_4 ст. 69 КК України суд не убачає.

Цивільного позову у справі потерпілим не заявлено.

Стягненню з обвинуваченої на користь держави підлягають, відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України, процесуальні витрати в сумі 613 грн. 80 коп. на проведення судово-дактилоскопічної експертизи і експертизи холодної зброї.

Доля речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, і призначити їй покарання за ст. 121 ч. 1 КК України у виді 5 /п?яти/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 на період до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою в СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області.

Строк покарання обвинуваченій рахувати з 02.11.2016 року.

Строк попереднього ув?язення ОСОБА_9 з 02.11.2016 року по день набрання вироком законної сили зарахувати обвинуваченій у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 613 грн. 80 коп. врахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-дактилоскопічної експертизи і експертизи холодної зброї.

Визнані речовими доказами у справі ніж та футболку, які перебувають на зберіганні в камері схову БЦ ВП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,