Справа № 127/9511/16-к
Провадження №11-кп/772/560/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноярськ Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,
визнано винного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що зазначені у вироку.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 132 190 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди; 15 000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди та процесуальні витрати за оплату наданої правової допомоги у розмірі 5 000 грн.
В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 відмовлено.
Цивільний позов КП «Вінницька транспортна компанія» задоволений повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КП «Вінницька транспортна компанія» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 065,76 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведенні експертизи на користь держави в сумі 2 515,32 грн.
Вирішено долю речових доказів.
в с т а н о в и в :
Згідно вироку, 10.01.2016 біля 15 години 15 хвилин водій ОСОБА_7 керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги вулиці Лебединського м. Вінниці, в напрямку вулиці Немирівське шосе, в районі електроопори № 37, не врахував дорожню обстановку, не вибравши безпечної швидкості для руху, при зміні напрямку руху ліворуч, з необережності, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21703», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по лівій смузі вулиці Лебединського в напрямку вулиці Островського. Внаслідок вище зазначеного зіткнення, автомобіль «Renault Master» перемістився на праву смугу зустрічного руху, де відбулось його вторинне зіткнення з автобусом марки «ЛАЗ 695 НГ», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по правій смузі вулиці Лебединського в напрямку вулиці Островського.
Внаслідок даної пригоди водій ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №184/192 від 15.03.2016 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку, забою лівої скроневої ділянки, підборіддя; закритої травми грудної клітки і живота: забою нижніх часток обох легень, двох моментного розриву селезінки, пошкодження шлункової артерії, тромбозу центральної артерії сітківки лівого ока. Вказані травми у ОСОБА_9 призвели до внутрішньочеревної кровотечі і масивної крововтрати (1500 мл крові в черевній порожнині, за даними операції-видалення селезінки) і належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент спричинення.
Згідно висновку авто-технічної експертизи №87а від 23.02.2016, - «...зіткнення транспортних засобів, що сталось на проїзній частині вул. Лебединського м. Вінниці, на смугах руху в напрямку вул. Островського. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля марки «ВАЗ 21703», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем марки «Renault Master» шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 ПДР України, які з технічної точки знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п.1.5, 10.1, 11.4, 12.1 та горизонтальну дорожню розмітку 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: п.1.5 - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; дорожня розмітка 1.3 «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг»; п.10.1 - «перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху»; п. 11.4 - «на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»; п.12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати та безпечно керувати ним».
Порушення зазначених вище вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості на підставі ст.ст. 413, 414 КПК України.
Свої вимоги мотивує, тим, що за змістом ст.ст. 75, 77 КК України і роз`яснень, викладених у п.9 постанови ПВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні особи від відбування основного покарання з випробуванням суд, відповідно до ст.77 КК України, може призначити додаткові покарання, зокрема позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Додаткові покарання виконуються реально, про що суд зазначає у резолютивній частині вироку. Разом з тим, як видно з вироку, суд, у порушення зазначених вище вимог, звільнив ОСОБА_7 від відбування не лише основного, а й додаткового покарання.
Крім того, апелянт зазначає, що таке неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність призвело і до невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Прокурор просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , посилаючись на обставини викладені в ній, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. За змістом ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та грунтуються на досліджених у суді доказах, докази щодо обставин, які ніким не оспорювались судом не досліджувались згідно положень ч.3 ст.349 КПК, ніким вони не заперечуються, перевірці апеляційним судом не підлягають.
Відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України та роз`яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.01.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», на підставі ч.1 ст.75 КК України можливе звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.
При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст.77 КК України може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.
Так, дійшовши обґрунтованого висновку та належним чином вмотивувавши у вироку звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування як основного так і додаткового покарання (позбавлення права керування транспортними засобами), чим невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність, неправильно звільнив обвинуваченого від відбування покарання.
Виходячи з вищенаведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 413, 420 КПК України, в зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України як від основного так і від додаткового покарання підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового вироку, яким обвинуваченого на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування основного покарання у виді 5 років позбавлення волі, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, неправильного звільнення від його відбування - скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: (підпис)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом