АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/277/17 Справа № 203/5111/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003329 за апеляційною першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.358 КК України до 6 місяців обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України, ОСОБА_7 зобов`язано не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової техніко-криміналістичної експертизи по кримінальному провадженню в розмірі 1100 грн. 50 коп.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчинені кримінальних правопорушень за наступних обставинах.

ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на підробку офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою його подальшого використання для засвідчення своєї особи та отримання відповідних пільг, взяв раніше знайдене їм пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_9 , та вніс в первинний зміст зазначеного пенсійного посвідчення зміни, шляхом заміни фотокартки способом наклеювання нової кольорової фотокартки, що належить ОСОБА_7 , поверх первинної, що належить ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 , підробив документ, який видається установою і надає права, з метою подальшого використання цього документа для засвідчення своєї особи та отримання відповідних пільг.

Умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразилися у підробленні офіційного документу, який видається установою і надає права з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ч. 1 ст. 358 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, 20.10.2016, близько о 08 год. 00 хв., перебуваючи в громадському транспорті трамвайного маршруту №12 сполученням "пл. Островського - ж/м Мирний", знаходячись на пр. О. Поля, в м. Дніпро, де реалізуючи свої злочинний намір, достовірно знаючи, що не має права не безоплатний проїзд в міському пасажирському транспорті, діючи із корисних мотивів, безоплатно використав послуги по перевезенню пасажирів наданіМіським комунальним підприємством «Дніпропетровський електротранспорт». Під час руху міського маршрутного трамваю №12 по пр. О. Поля, в м. Дніпро, ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документу, який видається установою і надає права з метою використання його підроблювачем, пред`явив працівникам відділу контролю Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_9 , яке викликало у останніх сумнів щодо його достовірності.

Після чого, 20.10.2016 близько 08.15 год. працівником відділу контролю Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» викликано працівників поліції Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Того ж дня в період часу з 09.32 год. по 09.44 год. в приміщенні Центрального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області, в присутності двох понятих, слідчім Центрального ВП ДВП проведено огляд добровільно наданого ОСОБА_7 пенсійного посвідчення, в ході якого, було виявлено та вилучено пенсійне посвідчення, серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_9 .

Згідно висновку судової техніко-криміналістичної експертизи №13/2.1,2.3-465 від 27.10.2016 р., бланк серії ААЕ №674535, пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , виготовлений поліграфічним способом з використання форм плоского офсетного та високого (номер бланка "№674535") друку. До первинного змісту реквізитів даного пенсійного посвідчення вносилися зміни, а саме - первинне зображення власника посвідчення заклеєно фотокарткою із зображенням іншого чоловіка за допомогою прозорої полімерної плівки.

Не погоджуючись з судовим рішенням, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій за ч.1, 4 ст.358 КК України. просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ст.75, 76 ч.1 п.2, ч.2 п.2 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього зобов`язання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, - призначено покарання 6 місяців у виді обмеження волі нижче встановленого ч.2 ст.61 КК України розміру від одного до п`яти років.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.358 КК України - 1 року 1 місяця обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України - 1 року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити до відбуття покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі та із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які обвинуваченим не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду першої інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.1, 4 ст.358 КК України не оспорює.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора пронеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Санкція ч.1 ст.358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме резолютивної частини вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання, зокрема за ч.1 ст.358 КК України 6 місяців обмеження волі.

Згідно ч.2 ст.61 КК України, обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Колегія суддів приходить до висновку, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

За таких обставин відповідно до ст.420 КПК України колегія суддів визнає вирок щодо обвинуваченого таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з постановленням свого вироку в частині призначення ОСОБА_7 покарання, з урахуванням положень.

З цих підстав доводи в апеляційній скарзі прокурора є вмотивованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність ОСОБА_7 і на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1, 4 ст.358 КК України скасувати в частині призначення покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_7 та призначити покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.2 ч.1 п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 зобов`язання повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4