АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11/796/96/2016 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року ОСОБА_7 визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову, судових витрат та речових доказів у справі.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 10.05.2008 року приблизно о 22 год., керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Столичне шосе зі сторони вул. Заболотного в бік пр-ту Науки по сухій проїжджій частині у крайній лівій смузі, під`їжджаючи до регульованого світлофорним об`єктом перехрестя вул. Столичне шосе з пр-том Науки в м. Києві на зелений сигнал світлофора, здійснюючи лівий поворот на пр-т Науки, будучи неуважним, не врахував зміну дорожньої обстановки, не надавши дорогу транспортному засобу, що наближався до регульованого перехрестя зі сторони Південного шляхопроводу в напрямку вул. Заболотного, чим порушив п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 12.2, 16.6 Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по вул. Столичне шосе зі сторони Південного шляхопроводу в напрямку вул. Заболотного в м. Києві.

Внаслідок ДТП ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 53/Е від 31.05.2010 року на момент звернення 14.05.2008 року отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; травматичний субарханоїдальний крововилив, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості; виходячи з даних, наданих ініціатором дослідження (щодо відсутності іншої медичної документації, зокрема, амбулаторної картки на ім`я ОСОБА_8 ), приймаючи до уваги морфологію, локалізацію та часові дані, є підстави стверджувати, що вищеописане ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Є достатні підстави стверджувати, що дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого (тупих) предмету (предметів), не виключено, внаслідок автомобільної травми - травма в салоні автомобіля, що рухався, при зіткненні його з перешкодою, найбільш вірогідно 10.05.2008 року.

Порушення ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 12.2, 16.6 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Рішення суду про визнання ОСОБА_7 невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, обґрунтоване показаннями підсудного ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які кореспондуються та узгоджуються між собою та з даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з долученою до нього схемою місця пригоди, даними схем, наданих «Київдорсервіс» щодо організації дорожнього руху на перехресті Столичне шосе просп. Науки в м. Києві станом на 10.05.2008 року, а також висновками експертизи № 201 ат від 21.05.2012 року. Крім того, в ході судового розгляду не здобуто, а стороною обвинувачення не надано додаткових доказів того, що в результаті ДТП ОСОБА_8 було заподіяно саме середньої тяжкості тілесні ушкодження, а згідно висновку комісійної експертизи № 8-2013/о від 22.04.2013 року потерпілий ОСОБА_8 внаслідок ДТП отримав легкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, у якій просить скасувати вирок суду, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що вирок суду повністю суперечить матеріалам кримінальної справи, добутим у ході досудового слідства, не вмотивований згідно чинного законодавства, є необґрунтованим та таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства, а саме: невідповідністю висновків руду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінальної справи та неповнотою судового розгляду.
Зокрема, суд не взяв до уваги покази потерпілого ОСОБА_8 на досудовому слідстві, які були оголошені судом, в зв`язку з неможливістю явки на розгляд справи останнього, в тому числі під час проведення відтворення обстановки та обставин події, щодо обставин ДТП, зокрема руху на зелений сигнал світлофора, та що йому заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, та аналогічні покази свідка ОСОБА_12 , яка є дружиною потерпілого та зацікавлена в результатах розгляду справи, обґрунтовуючи тим, що вони в повній мірі не узгоджуються з іншими зібраними у справі та наведеними вище у вироку доказами, зокрема показаннями свідків, даними схеми з місця пригоди, та спростовуються висновками експертиз.?
Суд також не взяв до уваги висновок експерта №336 ат, обґрунтовуючи тим, що він є неповним, а висновок комісійної експертизи є належним і допустимим доказом.

Від представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 надійшла апеляція, у якій вона просить скасувати вирок суду, як незаконний, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема в основу виправдувального вироку судом було покладено суперечливі пояснення підсудного, свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . До того ж, суд пов`язав пояснення свідків (зі сторони ОСОБА_14 ) з план-схемою ДТП, на якій відсутній автомобіль підсудного. Висновки суду щодо виправдування дій ОСОБА_7 обставинами, які пояснили вказані свідки, не підтверджуються доказами, дослідженими при розгляді справи.
Суд також не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, надавши, при цьому, перевагу одним доказам над іншими - сумнівними.
Так, у виправдування підсудного суд у вироку взяв до уваги, як такі, що узгоджуються з поясненнями підсудного та свідків з його сторони висновки експертизи № 201ат від 21.05.2012 року. Автотехнічна експертиза №201 ат від 21.05.2012 року не надала висновків на поставлені питання, а тому, вони потребували нового дослідження. Тоді як експертний висновок №336 ат від 20.07.2010 року був перевірений попереднім складом суду шляхом виклику експерта, який підтримав свою експертизу, та надав повні та достатні відповіді на питання учасників процесу.
Не зважаючи на вказані обставини, та поза імперативний порядок призначення експертиз, суд виявив власну зацікавленість у її результатах, та послався на первинну авто-технічну експертизу, якій надав переваги без наступного аналізу у судовому засіданні. При цьому, висновок експерта носить альтернативні результати, які потребують аналізу в процесі судового розгляду.
Експертний висновок комісійної експертизи від 22.04.2013 року № 8-2013/о є не належним та не допустимим доказом, оскільки його вчинено з порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», у судовому засіданні не усунуті прогалини та неповнота вказаного експертного висновку.
У судовому засіданні від 13.04.2012 року за клопотанням представника потерпілого було призначено судову експертизу у судовому засіданні, куди 10.05.2012 року прибув експерт ОСОБА_15 . На вирішення експерту було постановлене питання, чи можуть вплинути на висновки експертизи нові медичні документи, отримані судом на запит. Експерт повідомив суду в усній формі, що відповість на це питання лише при наявності таких документів. Тоді суд призначив іще одну експертизу своєю ухвалою, назвавши її первинною, хоча її об`єкт досліджувався не вперше. Саме вказана помилка і призвела до невмотивованих висновків, та відхилення інших експертних досліджень, що є не припустимим.
Судом не може бути надано невмотивованої переваги одного доказу судово-медичній експертизі від 22.04.2013 року № 8-2013/о над іншими повноцінними - експертними дослідженнями № 1094 від 17.04.2009 року та № 53/е від 31.05.2010 року.
Враховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи могла вплинути на вирішення питання про невинуватість виправданого ОСОБА_7 , то вирок суду є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню із винесенням нового вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляції і просив їх задовольнити, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляцій, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та представника потерпілого задоволенню не підлягають, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

У відповідності зі ст. 323 КПК України (1960 р.) вирок суду має бути законним та обґрунтованим, підтвердженим перевіреними в судовому засіданні доказами, ґрунтуватись на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин та доказів по справі в їх сукупності і відповідати вимогам закону.

За ч. 1 ст. 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення права безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом першої інстанції при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України вказані вимоги кримінального і кримінально-процесуального законодавства дотримані, керуючись законом суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи і зібрані по справі докази в їх сукупності, та прийшов до законного і обґрунтованого висновку про визнання невинним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та виправдання у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину, так як за висновком комісійної судово-медичної експертизи № 8-2013/о від 22.04.2013 року внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримав легкі тілесні ушкодження.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення належними та допустимими доказами, зібраними у справі. Зокрема, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які кореспондуються та узгоджуються між собою та з даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з долученою до нього схемою місця пригоди, даними схем, наданих «Київдорсервіс» щодо організації дорожнього руху на перехресті Столичне шосе просп. Науки в м. Києві станом на 10.05.2008 року, а також висновками експертизи № 201 ат від 21.05.2012 року.

При розгляді справи суд першої інстанції при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, належним чином мотивував та обґрунтував, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, зокрема судом на законних підставах визнано повним, достовірним та об`єктивним висновок комісійної судово-медичної експертизи № 8-2013/о від 22.04.2013 року, згідно з якими потерпілому ОСОБА_8 внаслідок ДТП заподіяні легкі тілесні ушкодження, і обґрунтовано не погодився з висновком експертного дослідження № 1094 від 17.04.2009 року та висновком експерта № 53/е від 31.05.2010 року, враховуючи їх неповноту, що також підтверджено показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_15 .

При цьому необхідно також зазначити, що висновок комісійної судово-медичної експертизи № 8-2013/о від 22.04.2013 року зроблений на підставі матеріалів кримінальної справи з урахуванням висновків експертного дослідження № 1094 від 17.04.2009 року та висновком експерта № 53/е від 31.05.2010 року, про що вказано в мотивувальній частині висновку комісійної експертизи.

Доводи апеляцій прокурора та представника потерпілого про необхідність скасування вироку суду та направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд в іншому складі суду є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме кваліфікуючої ознаки спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, відповідає фактичним обставинам ДТП і матеріалам кримінальної справи.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено, у зв`язку з чим апеляції прокурора та представника потерпілого задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 р.), п. п. 11, 13, 15 Розділу XI (Перехідних положень) КПК України (2012 р.), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, в вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

__________________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4