В И Р О К
Іменем України

19.12.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000637 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого незакінчену вищу освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.07.2016 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, прийшов до першої парадної буд. АДРЕСА_3 . При вході в парадну ОСОБА_4 побачив зачинене приміщення з метало пластиковим вікном, в нижній частині якого було відсутнє скло. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 просунув руки через пошкоджену кватирку до сховища та витягнув дитячий велосипед марки «Profi sensor FR», біло-червоного кольору, вартість якого становить 2200 грн, який належить ОСОБА_5 .. Після чого ОСОБА_4 сів на викрадений велосипед та виїхав з парадної, намагаючись покинути місце злочину, але був затриманий ОСОБА_5 , який знаходився біля першої парадної будинку №28 по вул.С.Ядова у м.Одесі.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що точної дати сказати не може, проте він дійсно, перебуваючи на вул..С.Ядова в м.Одесі, зайшов до будинку АДРЕСА_3 в хол, через вікно дістав велосипед, сів на нього та виїхав з парадної. Проте, коли виходив з вищевказаного будинку його було затримано власником цього велосипеду, як потім виявилось ОСОБА_5 .

В той же час обвинувачений зазначив, що кається у скоєному ним протиправному діянні, та більше не буде вчиняти злочинів.
Так як, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України за ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка поєднана з проникненням до сховища.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується те, що раніше ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст.89 КК України є особою раніше не судимою.

Також, при призначенні обвинуваченому покарання судом приймається до уваги сімейний стан обвинуваченого, який перебуває в цивільному шлюбі, те, що він є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п. 2, ч.2 п.2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією).

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання скасувати.
Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження - велосипед марки «Profi sensor FR», - вважати повернутим за належністю потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1