Провадження №11-кп/772/46/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю:
прокурора - ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду від 11.03.2016р., яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, останній раз
17.12.2003 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст. 119 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.03.2015 року до 11.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 859,32 гривень.
Вирішено питання з речовими доказами.
в с т а н о в и в :
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 18 березня 2015 року спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , вживали спиртні напої. В подальшому приблизно о 18:00 год між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому декілька ударів руками в голову та тулуб, а потім взяв на столі в кухні кружку білого кольору та, діючи злочинно, недбало, не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , наніс один удар чашкою в обличчя ОСОБА_10 . В результаті вказаного удару чашка розбилась на уламки, а ОСОБА_10 отримав перелом кісток носу, який призвів до кровотечі. Після зазначеного ОСОБА_8 покинув кухню квартири та ліг в кімнаті спати. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_8 у ОСОБА_10 згідно висновку експерта СМЕ №272 від 14.04.2015 року виявлено перелом кісток носу з зовнішньою кровотечею та закриттям шляхів дихання кров`ю; рани, садна та синці на голові; садна та синець на кінцівках; крововиливи в м`які покриви голови відповідно лобно-тім`яній, тім`яно-потиличній ділянках справа та потиличній ділянці зліва. Перелом кісток носу з зовнішньою кровотечею та закриттям шляхів дихання кров`ю має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпечності для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Рани, садна, синці, крововиливи в м`які покриви голови мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті закриття просвіту дихальних шляхів кров`ю, під час кровотечі, що виникла під час травми носу.
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_9 ставиться питання про дослідження доказів, надані суду першої інстанції під час підготовчого судового засідання, оскільки вони досліджені судом першої інстанції не повністю, а тому вирок Вінницького міського суду від 11.03.2016 р. відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просив постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що наносячи ушкодження потерпілому, засуджений достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, цілеспрямовано наносячи удар в обличчя та по голові, ОСОБА_8 не конкретизував у своїй свідомості , яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. В даному випадку ОСОБА_8 діяв із невизначеним (непрямим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У такому випадку ОСОБА_8 має відповідати за той результат, який фактично було заподіяно умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого ОСОБА_10 , то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоч він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого. Вказане визначено і пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 №2 в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Таким чином, у діях ОСОБА_8 наявні ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 , просив її задовольнити, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, але дав їм не правильну юридичну оцінку.
Так, в мотивувальній частині вироку суд зазначив, що наносячи удари чашкою в обличчя ОСОБА_10 , ОСОБА_8 не передбачав можливості настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен і міг їх передбачити, тобто його дії характеризують скоєне з суб`єктивної сторони як злочину недбалість. ОСОБА_8 , наносячи удар чашкою в обличчя ОСОБА_10 , повинен був передбачити, що чашка розіб`ється, що зазначене може призвести до перелому кісток носу та кровотечі, проте не міг передбачити можливої асфіксії в результаті закриття просвіту дихальних шляхів кров`ю, що свідчить проте, що він не передбачав можливості настання смерті. Разом з тим, зазначене та те, що ОСОБА_8 бачив стан потерпілого, який згідно висновку експерта перебував в стані тяжкого алкогольного отруєння (виявлено етиловий спирт концентрації 4,7 0/00 та 2,2 о/оо, відповідно) та те, що ОСОБА_8 бачив, що в потерпілого пішла кров та він впав свідчить про те, що обвинувачений повинен був і міг передбачати вказаний наслідок. Разом з тим, вказав на те, що експерт у судово-медичній експертизі №272 від 14.04.2015 року дійшов до висновку про те, що смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті закриття просвіту дихальних шляхів кров`ю, під час кровотечі, що виникла в наслідок травми носу. Таким чином , вказане тілесне ушкодження (перелом кісток носу) в результаті якого виникла зовнішня кровотеча стало небезпечним для життя (через те. що стоїть в причинному зв`язку зі смертю), оскільки викликало закриття шляхів дихання та призвело до механічної асфіксії.
В подальшому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 скоїв вбивство через необережність та перекваліфікував його дії з ст. 121 ч. 1 на ст. 119 ч.1 ККУкраїни.
Однак, колегія суддів вважає, що приймаючи таке рішення, суд першої інстанції припустився помилки.
Так, свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що бачила, як ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , коли той сидів в кріслі, а саме кулаками по обличчю.Також вона бачила, як ОСОБА_8 наносив ОСОБА_10 удар кружкою, яку взяв зі столу, поранивши при цьому собі палець, а ОСОБА_10 закричав від болю та нахилився за столом. Вказане вона підтвердила і при апеляційному розгляді на забезпечення виконання вимог ст. 404 ч.3 КК України.
Сам обвинувачений послідовно та детально розповів про події, які мали місце 18.03.2015 року. При цьому він зазначив, що в той день, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, наніс потерпілому близько 5-6 ударів руками та ногами.
Дані показання обвинувачений підтверджував під час слідчого експерименту 01.04.2015 року та показав обставини сварки та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Зазначені показання обвинуваченого знайшли своє підтвердження під час проведення судово-медичних експертиз.
Згідно експертного заключення № СМЕ №272 від 14.04.2015 року виявлено перелом кісток носу з зовнішньою кровотечею та закриттям шляхів дихання кров`ю; рани, садна та синці на голові; садна та синець на кінцівках; крововиливи в м`які покриви голови відповідно лобно-тім`яній, тім`яно-потиличній ділянках справа та потиличній ділянці зліва. Перелом кісток носу з зовнішньою кровотечею та закриттям шляхів дихання кров`ю має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпечності для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Рани, садна, синці, крововиливи в м`які покриви голови мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті закриття просвіту дихальних шляхів кров`ю, під час кровотечі, що виникла під час травми носу.
Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується фактичними даними, які містяться в:
- протоколі огляду місця події від 18.03.2015, згідно якого зафіксовано загальний вигляд приміщень квартири, який свідчить про «антисоціальний спосіб життя її мешканців», розташування трупа, що виявлений на підлозі в кухні, сліди злочину у виді плям бурого кольору на стіні кухні, частин розбитих чашок, залишків їжі та обстановки на столі. В ході огляду виявлено та вилучено у встановленому законом порядку частини розбитих чашок, одяг, зразки змивів з речовини, недопалки;
- протоколі огляду трупа від 19.03.2015 року, згідно якого наявні виявлення та вилучення з стінок рани на скроневій тім`яній ділянці шматків скла білого кольору та біологічних зразків нігтів та волосся.
- висновку експерта №85 від 29.04.2015 року, відповідно до якого, при дослідженні уламків чашки білого кольору виявлено кров людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі, при визначені групової належності якої виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО (що відповідає А(ІІ) групи крові). Враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, виявлена кров може походити від будь-якого чоловіка, в крові якого мається антиген А, так і від самого трупа ОСОБА_10 або свідка ОСОБА_13 ;
- висновку експерта №86 від 29.04.2015 року при дослідженні уламків чашки, вилучених з рани голови трупа ОСОБА_10 (об`єкт №1) виявлено кров людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої виявлено антиген А ізосерологічної системи ABO (що відповідає А(ІІ) групі крові). Враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, походження виявленої крові не виключається від самого трупа гр-на ОСОБА_10 ; .
- висновку експерта № 87 від 29.04.2015 року при дослідженні уламків чашки (об`єкт №1) виявлено кров людини та епітеліальні клітини, які належать особі чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності яких виявлено антиген А ізосерологічної системи ABO (що відповідає А(ІІ) групі крові). Враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, виявлені епітеліальні клітини та кров може походити як від будь-якого чоловіка, в крові якого мається антиген А, так і від трупа гр-на ОСОБА_10 або свідка ОСОБА_13 ;
Проаналізувавши зібрані докази в сукупності з іншими об`єктивними даними та висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, ОСОБА_8 умисно заподіяв ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого настала смерть потерпілого. При цьому суд враховує кількість нанесених ударів в життєво- важливий орган людини - голову, їх спрямованість, а також те, що вони наносились з достатньою силою.
У постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" зазначається, що з метою забезпечення правильного та однакового застосування законодавства при розгляді даної категорії справ суди повинні для вірної кваліфікації даних дій ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, питання про умисел необхідно вирішувати з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку підсудного, а так само потерпілого, що передували події, їх стосунки.
Згідно п.26 вказаної постанови Пленуму у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК. Проте, як вбачається з пояснень обвинуваченого, свідків та інших досліджених доказів, вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України
Колегія суддів критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечує факт нанесення тілесних ушкоджень чашкою в обличчя потерпілому, оскільки як сам стверджує обвинувачений, він перебував у стані алкогольного сп`яніння і міг не пам`ятати деякі деталі та подробиці вчинення злочину, проте він не заперечував, що наносив потерпілому декілька ударів руками та ногами.
При таких даних суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_8 вчинив вбивство через необережність.
Призначаючи вид та міру покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, колегія суддів враховує підвищену суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_8 вину не визнав, хоча визнав фактичні обставини подіїї, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. В якості обставини, яка обтяжує покарання, суд бере до уваги скоєння ним злочину в стані алкогольного спяніння.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 має бути призначено покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, в межах санкції ст. 121 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 414, 418,420 КПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Вінницького міського суду від 11.03.2016р. відносно ОСОБА_8 скасувати і ухвалити новий вирок.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 19 березня 2015 року- дня затримання ОСОБА_8 .
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2015 року по 21 липня 2017 року включно,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок Вінницького міського суду від 11.03.2016р. щодо ОСОБА_8 - залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок суду вручити обвинуваченому негайно.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо у Касаційний суд України протягом 3(трьох) місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4