Справа № 522/563/17
Провадження № 1-кс/522/4107/17
У Х В А Л А
17 березня 2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за № 0011284 від 16.10.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
06 березня 2017 року слідчий Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Як вбачається з клопотання слідчого,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2016 року до Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, СПД, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 по факту того, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_6 , який мешкає у м. Маріуполь, Донецької області, під приводом інвестування у будівельний об`єкт, який знаходиться у невстановленому місті у республіці Греція, у період з червня 2011 по липень 2012 року заволодів його грошовими коштами у розмірі 21 000 доларів США. ОСОБА_5 передавав гроші ОСОБА_6 за місцем своєї роботи, а саме: АДРЕСА_2 .
В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що червні 2011 року його знайомий ОСОБА_6 , який на даний час мешкає в м. Маріуполі Донецької області запропонував мені вкласти грошові кошти в інвестування в будівельний об`єкт, який знаходиться на території республіки Греція.
У період з червня 2011 року по липень 2012 року, ОСОБА_6 , під приводом інвестування в будівельний об`єкт заволодів грошовими коштами потерпілого на суму 21 000 доларів США.
У подальшому, на прохання потерпілого побачити будівельний об`єкт, в інвестування якого останній вкладав гроші, ОСОБА_6 знаходив різні приводи відмовити мені. На початку 2013 року, ОСОБА_7 потербував повернути його грошові кошти у розмірі 21 000 доларів США, але ОСОБА_6 пояснив, що грошові кошти, потерпілий не отримує назад, оскільки вони інвестовані в будівельний об`єкт, якого ніколи й не існувало.
10.11.2016 року по даному кримінальному провадженні від потерпілого ОСОБА_7 заявлено цивільний позов.
Отже, з метою забезпечення цивільного позову потепілого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню 0011284 від 16.10.2013 року орган досудового розслідування вважає за необхідним накласти арешт, оскільки невжиття таких заходів може призвести до його втрати, що у подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, а також відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Посилаючись на вищевикладене, слідчий просив накласти арешт на все майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме:
нежитлове приміщення № 32, що за адресою: АДРЕСА_3 заборонивши будь-яке відчуження вказаного нерухомого майна, а також обмеживши право розпорядження нерухомими майном;
квартиру АДРЕСА_4 , заборонивши будь-яке відчуження вказаного нерухомого майна, а також обмеживши право розпорядження нерухомими майном.
Приміщеня 62 А-5, А/п, що за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, 164, заборонивши будь-яке відчуження вказаного нерухомого майна, а також обмеживши право розпорядження нерухомими майном.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання просив здійснити без виклику особи у володінні якої знаходяться майно.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані до клопотання матеріали суд приходить до висновку про необхідність відмови слідчому у задоволенні клопотання з наступних підстав:
У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно вимогам зазначеної норми закону арешт може бути накладений за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом, чи знаряддям його вчинення , набуте злочинним шляхом , є доходом від вчиненого злочину, або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як встановлено судом,
Приморським ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011284 від 16.10.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
06 березня 2017 року слідчий Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
У відповідності до ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, а також призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Згідно вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
- розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
- наслідки арешту майна для інших осіб;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на належне ОСОБА_6 майно, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може призвести до його втрати, що у подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, а також відшкодуванню заподіяної матеріальної шкоди.
Як вбачається з матеріалів наданих до суду, потерпілому була завдана шкода у розмірі 21 000 доларів США.
Однак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме квартиру АДРЕСА_5 , заборонивши будь-яке відчуження вказаного нерухомого майна, а також обмеживши право розпорядження нерухомими майном.
Відтак, накладення арешту додатково на все інше належне ОСОБА_6 майно, що зазначено в клопотанні не буде відповідати вимогам співрозмірності спричиненої шкоди.
За таких обставин, в результаті аналізу клопотання слідчого та наданих суду матеріалів, суд змушений прийти до висновку, що клопотання слідчого є не достатньо обґрунтованим, слідчим не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно накласти арешт на все вищезгадане майно, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Слідчому Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1