Справа № 465/79/17-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/47/17 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2017 року про повернення скарги,

в с т а н о в и л а :
05 січня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова із скаргою в порядку ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про злочин від 06 грудня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2017 рокуповернуто матеріали скарги ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого СВ Фрнківського ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин від 06.12.2016.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить постановити нову ухвалу, якою скасувати ухвалу слідчого від 10.01.2017 і скаргу направити Франківському районному суду м. Львова для розгляду по суті. Судове рішення вважає незаконним і в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: 16 грудня 2016 року Франківський ВП ГУ НП у Львівській області отримав та зареєстрував його заяву про злочин, відомості до ЄРДР внесені не були й відповідно бездіяльність згідно з ч.1 ст.214 КПК України почалася з 17 грудня 2016 року. Строк подання скарги він не порушив. 20 грудня 2016 року він подав скаргу на бездіяльність начальника СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області до Франківського районного суду м. Львова, оскільки в ГУ НП у Львівській області йому повідомили, що заява про злочин розписана на начальника Франківського ВП ГУ НП у Львівській області й останній буде приймати рішення як слідчий відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України. 22 грудня 2016 року слідчий суддя ОСОБА_7 виніс ухвалу в справі №465/7106/16-к про відмову у відкритті провадження, але невідкладно йому копії не направив. Цю ухвалу він отримав у приміщенні суду, куди звернувся з власної ініціативи 28 грудня 2016 року, тобто коли строк подання скарги згідно з ч.1 ст.304 КПК України закінчився, й вказану ухвалу він оскаржив до апеляційного суду. З врахуванням наведеного вважає, що у слідчого судді ОСОБА_1 були всі підстави для поновлення строку подачі скарги, оскільки якби він отримав ухвалу від 22 грудня 2016 року невідкладно, в нього було б щонайменше чотири дні для подачі повторної скарги на бездіяльність слідчого згідно з вимогами ч.1 ст.304 КПК України, тобто без порушення строку подачі даної скарги.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ухвала слідчого судді зазначеним вимогам закону не відповідає.

При зверненні 05 січня 2017 року до слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_6 у скарзі одночасно заявив клопотання про поновлення строку подання скарги, покликаючись на те, що його скарга про злочин від 06 грудня 2017 року була зареєстрована у Франківському ВП ГУ НП у Львівській області 16 грудня 2016 року, 20 грудня 2016 року ним до Франківського районного суду м. Львова була подана скарга на бездіяльність начальника слідчого відділу Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, ухвалою слідчого судді від 22 грудня 2016 року йому було відмовлено у відкритті провадження, дану ухвалу він оскаржив до Апеляційного суду Львівської області, який своєю ухвалою від 05 січня 2017 року залишив ухвалу слідчого судді без змін.

Повертаючи скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заява про кримінальне правопорушення була отримана Франківським ВП ГУ НП у Львівській області 16 грудня 2016 року, граничний строк внесення відомостей до ЄРДР минув 17 грудня 2016 року і саме в цей день мала місце бездіяльність слідчого. На момент звернення ОСОБА_6 до суду строк пропущений. Клопотання заявника про поновлення строку є безпідставним, оскільки скарга ОСОБА_6 була подана на бездіяльність начальника Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, а не на слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, а тому відсутні поважні причини пропуску встановленого законом строку.

Висновок слідчого судді про безпідставність клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку подання скарги в порядку ч.1 ст. 303 КПК України та про відсутність поважних причин пропуску цього строку є невмотивованим і необґрунтованим.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. У разі, якщо скарга подана після закінчення цього строку і слідчий суддя не знайде підстав для його поновлення, скарга повертається.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Як констатував у своїй ухвалі від 10 січня 2017 року слідчий суддя, бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_6 від 06.12.2016, мала місце 17 грудня 2016 року.

20 грудня 2016 року (з дотриманням процесуального строку) ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність начальника СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність начальника СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області з покликанням на те, що бездіяльність начальника СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області не підлягає оскарженню.

Цю ухвалу ОСОБА_6 оскаржив в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 22 грудня 2016 року без зміни.

У цей же день, 05 січня 2017 року, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР за його заявою від 06 грудня 2016 року.

З наведеного вбачається, що з моменту виникнення у нього права на оскарження бездіяльності слідчого в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України заявник ОСОБА_6 активно вчиняв передбачені кримінальним процесуальним законом дії на реалізацію цього права шляхом звернення до слідчого судді та до суду апеляційної інстанції.

Твердження слідчого судді в ухвалі від 10 січня 2017 року про те, що клопотання заявника про поновлення строку є безпідставним, оскільки ОСОБА_6 скарга була подана на бездіяльність начальника Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, а не на слідчого, фактичним обставинам не відповідає і, на думку колегії суддів, така підстава не може впливати на вирішення питання поновлення пропущеного строку.

Як зазначалось вище, 20 грудня 2016 року ОСОБА_6 подав скаргу до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова на бездіяльність начальника СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, а не на бездіяльність начальника Франківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Колегія суддів звертає увагу на необхідність врахування при цьому положень п.8 ст. 3, ст.ст. 38, 39 КПК України, за змістом яких органами досудового розслідування є слідчі підрозділи органів Національної поліції - слідчі відділи (відділення) органів Національної поліції. Керівником органу досудового розслідування є начальник та його заступник відповідного слідчого підрозділу, які діють в межах своїх повноважень, в тому числі здійснюють досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Відповідно начальник СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області користується повноваженнями слідчого і може бути суб`єктом оскарження в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя не врахував зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про необхідність повернення скарги на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, що не відповідає фактичним обставинам і тягне за собою скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України.

З огляду на викладене ухвалу слідчого судді слід скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2017 рокупро повернення матеріалів скарги ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин від 06 грудня 2016 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань направити слідчому судді Франківського районного суду м. Львова для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4