АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/163/17 Справа № 793/2623/15-к Категорія: нововиявлені обставини Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 року про залишення без задоволення заяви засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. 69, п. «а» ст. 93, ст.ст. 17, 93 п.п. «а», «г», ч. 3 ст. 142, ст.. 42 КК України, до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

22.12.2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду Черкаської області із заявою про перегляд вищезазначеного вироку за нововиявленими обставинами.

06.01.2016 року ухвалою колегії суддів апеляційного суду Черкаської області вказана заява засудженого ОСОБА_7 направлена до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду по суті в порядку глави 34 КПК України.

06.12.2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зупинення виконання судового рішення вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року та про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з утриманням особи в місцях позбавленням волі та залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року, оскільки обставини, викладені в заяві ОСОБА_7 , не є нововиявленими обставинами.

На вказану ухвалу ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та зобов`язати суд першої інстанції розглянути справу про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами по суті, законним та уповноваженим судом. Вважає, що розгляд його заяви здійснено незаконними складом суду, а саме : не було забезпечено право особи на розгляд справи судом присяжних та розгляд відбувся у складі колегії суду, що не відповідає кількісному складу, визначеному у вироку апеляційного суду Черкаської області; судом було обмежено його конституційні та процесуальні права на вільний вибір захисника, а також щодо часу спілкування з ним для з`ясування його правової позиції, зазначає, що суд першої інстанції проігнорував висновки Верховного Суду України у справах щодо осіб засуджених до довічного позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу міськрайонного суду та повернути матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. При цьому зазначена норма закону містить вичерпний перелік таких обставин, зокрема:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими

обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Крім того, обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі , що не відповідають об`єктивній дійсності.

Проте заява ОСОБА_7 фактично не містить тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звернулась із заявою, під час судового розгляду, що може свідчити про її невідповідність вимогам ст. 462 КПК України.

Із заяви ОСОБА_7 вбачається, що на обставину, яка в його розумінні є ново- виявленою, він посилається на неправильне призначення судом апеляційної інстанції покарання без врахування положень рішення Конституційного Суду України від 29.12.1999 року № 11-рп/99. Вказана обставина була предметом перегляду вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за касаційною скаргою останнього та інших засуджених у даній справі, за результатами розгляду яких 26.08.2004 року ухвалою Верховного Суду України вирок апеляційного суду залишено без мін. В ухвалі Верховного Суду України зазначено, що твердження засуджених, в тому числі ОСОБА_7 про безпідставність призначення покарання у виді довічного позбавлення волі є необгрунтованими і призначене покарання відповідає вимогам закону.

Також, рішення Конституційного суду України № 11-рп/99, на яке посилається засуджений ОСОБА_7 , було прийнято 29.12.1999 року, а вирок Апеляційного суду Черкаської області був винесений 14.06.2002 року. Тобто, Закон України, що був застосований Апеляційним судом Черкаської області при ухваленні відповідного вироку не визнавався неконституційним після 14.06.2002 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22.12.2015 року ОСОБА_7 звернувся з заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами. Захист його інтересів у даному кримінальному провадженні здійснювали захисники ОСОБА_9 , потім - ОСОБА_10 , які були залучені його матір`ю - ОСОБА_11 за згодою засудженого. Засуджений ОСОБА_7 неодноразово ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження за участю захисників .(т.1а.м.48,105)

21 листопада 2016 року ухвалою колегії суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області, на підставі заяви ОСОБА_7 , було залучено захисника за призначенням через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_12 .

Відповідно до фонограми звукозапису судового засідання від 06.12.2016 р., в ході судового розгляду заяви ОСОБА_7 було оголошено перерву та надано можливість ОСОБА_7 поспілкуватись із своїм захисником ОСОБА_12 для з`ясування позиції захисту. Після оголошеної перерви та продовження розгляду заяви засудженого по суті від ОСОБА_7 не надходило будь-яких клопотань про необхідність оголошення чергової перерви в судовому засіданні з метою надання часу для спілкування з захисником ОСОБА_12 або про відмову від останнього в зв`язку неналежним виконанням захисником його професійних обов`язків ( а.с.218-219).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи засудженого ОСОБА_7 про порушення судом першої інстанції його права на захист в ході судового розгляду є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 року за заявою ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами винесена законним складом суду .

Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали суду першої інстанції , відсутні.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_7 були відомі під час розгляду провадження судом першої інстанції, а тому міськрайонний суд дійшов правильного висновку, що викладені у заяві засудженого ОСОБА_7 обставини не є нововиявленими, відповідно до вимог ч. 2 ст. 459 КПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 року є законною та обґрунтованою, істотні порушення вимог ст.. 412 КПК України , які б слугували підставою для її скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 415 КПК України, - відсутні, тому підстав для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як того просив апелянт та його захисник під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 459 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 року про залишення без задоволення заяви засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Головуючий :

Судді :