Справа № 645/684/17
Провадження № 1-кп/645/252/17

УХВАЛА
Іменем України
27 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

16 лютого 2017 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризиків не має, потерпілий був допитаний в судовому засіданні, незаконно впливати на нього обвинувачений не має можливості.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначив, що є на утриманні обвинуваченого двоє дітей його дружини від першого шлюбу, міцні соціальні зв"язки, місце мешкання в м. Харкові.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо зміни запобіжного заходу, при цьому зазначив, що допит потепілого не закінчений, ризик незаконного впливу на потерпілого зі сторони обвинуваченого не зник, ризики продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_3 проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу заперечував.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року ОСОБА_4 було продовжено, раніше обраний, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській УВП управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) - до 17 квітня 2017 року.

Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Допит потерпілого ОСОБА_3 , за клопотаннями захисників, не закінчен, у зв"язку із необхідністю в подальшому, при дослідженні доказів по справі, задавати питання потерпілому.

Також , суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому, так як обвинувачений неодноразово був засуджений, із місць позбавлення волі звільнився лише в липні 2014 року. Щож стосується міцних соціальних зв"язків та знаходження на утриманні у обвинуваченого двох малолітних дітей його дружини, то в судовому засіданні встановлено, згідно копій свідоцтв про одружання та народження дітей, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 з 17.09.2015 року, батьком дітей дружини він не є, відомостей щодо мешкання за однією адресою разом із дружиною та дітьми та знаходження їх на утриманні обвинуваченого надано не було, обвинувачений зареєстрований в Харківській області, офіційно не працює.

Таким чином, суд вважає що більш м"які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, та приходить до висновку, що обвинуваченому не має підстав змінювати запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шести десяти днів, тобто до 24 травня 2017 року.

Копію ухвали направити до Харківської УВП Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1