Код суду 233 Справа № 233/6249/16-к
Вирок
Іменем України
10 січня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, працездатний, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 не судимий,-
за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
28 листопада 2016 року приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за мобільним телефоном домовився про зустріч із раніше незнайомою йому ОСОБА_5 з метою придбання у неї портативного телевізора «Електронік», для чого він того ж дня приблизно о 10 годині 30 хвилин прийшов за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де придбав у останньої вищевказаний телевізор за грошові кошти у сумі 100 грн.
Перебуваючи в приміщенні кухні зазначеної квартири, ОСОБА_4 побачив на кухонному столі мобільний телефон марки Samsung GT-E 1080і, який належить ОСОБА_5 , на викрадення якого у нього виник злочинний намір з метою реалізації якого він 28 листопада 2016 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, точного часу не встановлено, діючи умисно, таємно, оскільки ОСОБА_5 відволіклась та за його діями не спостерігала, із корисливих спонукань шляхом вільного доступу із вказаного стола викрав належний потерпілій мобільний телефон марки Samsung GT-E 1080і вартістю 166 гривень 67 копійок із сім-карткою оператора мобільного зв*язку МТС вартістю 12 гривень 50 копійок, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 125 гривень, який поклав до кишені своєї куртки, після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 304 гривні 17 копійок, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку в повному обсязі і пояснив, що вранці 28 листопада 2016 року, прочитавши у газеті оголошення про продаж телевізора, зателефонував за вказаним в оголошенні номером і домовився про зустріч. Цього ж дня прийшов за адресою АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_5 , у якої придбав телевізор за 100 гривень. На кухонному столі побачив мобільний телефон, який вирішив викрасти і в той момент, коли ОСОБА_5 відволіклась та за його діями не спостерігала, викрав його. Визнав, що наявні на рахунку сім-картки викраденого ним мобільного телефону грошові кошти перевів на рахунок своєї сім-картки. Вартість викраденого майна не оспорює, щиро розкаюється та просить суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за її відсутності, у зв*язку з чим суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з*ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за відсутності ОСОБА_5 .
Крім повного визнання вини ОСОБА_4 , його вина підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Відповідно до протоколу огляду від 30 листопада 2016 року та фототаблиці до нього місцем скоєння ОСОБА_4 злочину відносно ОСОБА_5 є приміщення кухні квартири АДРЕСА_4 , в ході огляду якої присутня під час даної слідчої дії ОСОБА_5 вказала на кухонний стіл, де знаходився належний їй мобільний телефон марки Samsung GT-E 1080і, що був викрадений (а.к.п. 22-23).
В ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , останній під час проведення зазначеної слідчої дії детально розповів та на місці показав про обставини вчинення злочину вказавши, що 28 листопада 2016 року заздалегідь домовившись про зустріч з потерпілою ОСОБА_5 з метою купівлі телевізору, прийшов за місцем її мешкання по АДРЕСА_3 , де побачив на кухонному столі мобільний телефон та в момент коли потерпіла відволіклась викрав його, після чого розплатився за телевізор та пішов з квартири. Цього ж дня з рахунку сім-картки, яка була у викраденому телефоні перевів на рахунок своєї сім-картки 125 гривень; викраденим телефоном користовувався декілька днів до моменту його вилучення працівниками поліції, що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії та фототаблицею до нього від 13 грудня 2016 року (а.к.п.43-48).
Відповідно до витягу із звіту експерта оцінювача № 437 на дату скоєння злочину залишкова вартість мобільного телефону марки Samsung GT-E 1080і становила 166 гривень 67 копійок, сім-картки оператора мобільного зв*язку МТС - 12 гривень 50 копійок (а.к.п.29-33).
01 грудня 2016 року у встановленому законом порядку був оглянутий вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон марки Samsung GT-E 1080і, імей НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом огляду від 01 грудня 2016 року та фототаблицею до нього (а.к.п.26-27).
Потерпіла ОСОБА_5 впізнала за зовнішніми ознаками як їй належний мобільний телефон марки Samsung GT-E 1080і, що підтверджується протоколом від 05 грудня 2016 року та фототаблицею до нього (а.к.п.35).
ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_4 як чоловіка, який 28 листопада 2016 року за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_3 викрав належний їй мобільний телефон, що підтверджується протоколом пред*явлення осіб для впізнання від 13 грудня 2016 року (а.к.п.38-41).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце 28 листопада 2016 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, обвинувачений, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , викрав належне потерпілій ОСОБА_5 майно, заподіявши останній матеріальної шкоди на загальну суму 304 гривні 17 копійок; вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч.1 ст.185 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, обставину, що пом*якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому.
Приймаючи до уваги наведене вище, з урахуванням критичного ставлення обвинуваченого до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання та дає підстави вважати, що можливість його соціальної реабілітації не втрачена, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов потерпілою не заявлений.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових заходів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речові докази - мобільний телефон марки Samsung GT-E 1080і, в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_1 , переданий під розписку ОСОБА_5 (а.к.п.34,36) вважати повернутим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя