Справа № 438/465/17
Провадження № 1-кс/438/44/2017
У Х В А Л А
14 червня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :
Володілець майна ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, та просить суд скасувати арешт, який був накладений постановою Бориславського міського суду Львівської області від 30.10.20017 у справі №1-90/2007 про накладення арешту на майно або грошові суми, що належать підсудному ОСОБА_3 ; клопотання просить розглянути у його відсутності.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у матеріалах справи є документальні підтвердження відшкодування засудженим ОСОБА_3 моральної та матеріальної шкоди у користь потерпілих. Також ця обставина встановлена в ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 11.08.2009, якою закінчено судовий розгляд кримінальної справи. Таким чином, на час ухвалення судового рішення, яким закінчено судовий розгляд справи, боргові зобов`язання засудженого ОСОБА_3 перед потерпілими були виконані та підстав для продовження існування заходів забезпечення цивільного позову у кримінальній справі не було, однак арешт з майна не знято.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, не з`явились.

Суд, розглянувши подані документи, оглянувши матеріали кримінальної справи №1-90/2007 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за ст.ст.122 ч.2, 146 ч.2, 129 ч.1 КК України, приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Ч.2, ч.4 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
30 жовтня 2007 року постановою Бориславського міського суду Львівської області з метою забезпечення цивільних позовів ( ОСОБА_5 на суму 1738,10 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, а також ОСОБА_6 на суму 10000 грн. моральної шкоди) у кримінальній справі №1-90/2007 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за ст.ст.122 ч.2, 146 ч.2, 129 ч.1 КК України було накладено арешт на майно або грошові суми, що належать підсудному ОСОБА_3 .

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 01 квітня 2008 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч. 2, 146 ч. 2, 129 ч. 1 КК України і обрано йому остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 роки, помістивши його на цей строк до кримінально-виконавчої установи. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 869 грн. 05 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 15869 грн. 05 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 11.08.2009 року апеляцію засудженого ОСОБА_3 задоволено частково. Вирок Бориславського міського суду від 01 квітня 2008 року щодо ОСОБА_3 змінено. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.ст. 122 ч. 2, 146 ч. 2, 129 ч. 1, 70 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи та повідомляти вказані органи про зміну місця проживання та роботи. В решті вирок залишено без змін.

З вищевказаної ухвали Апеляційного суду Львівської області від 11.08.2009 року вбачається, що засуджений ОСОБА_3 повністю виконав вимоги вироку у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди у користь потерпілих, що підтвердила у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 , яка передала для долучення копію заяви про те, що ніяких претензій матеріального та морального характеру до засудженого ОСОБА_3 ні вона, ні сам потерпілий не мають.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 30 квітня 2009 року у справі № 5-96/2009 ОСОБА_3 було звільнено від призначеного йому покарання згідно вироку Бориславського міського суду Львівської області від 01.04.2008 у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.4 ч.2 ст.170 КПК України).

Оскільки встановлено, що арешт на майно та грошові суми, що належать ОСОБА_3 , було накладено з метою забезпечення цивільних позовів, заявлених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальній справі №1-90/2007 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за ст.ст.122 ч.2, 146 ч.2, 129 ч.1 КК України, та беручи до уваги, що ОСОБА_3 виконав вимоги вироку Бориславського міського суду Львівської області від 01 квітня 2008 року у даній кримінальній справі у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди у користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що встановлено вищевказаною ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.08.2009, - таким чином на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відсутні обставини, які слугували підставою для накладення арешту, та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

З огляду на закріплений законом принцип непорушності права власності та неможливості протиправного позбавлення цього права або обмеження в його здійсненні, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Арешт, накладений 30 жовтня 2007 року постановою Бориславського міського суду Львівської області на майно або грошові суми, що належать підсудному ОСОБА_3 , - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 днів з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1