УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №283/227/17-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 389 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малина Житомирської області, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_1 ,
Засуджено за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року і до відбуття ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання по речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин умисно ухилився від відбуття покарання за наступних обставин.
Так, 21 липня 2016 року до Малинського районного відділу з питань пробації з Малинського районного суду надійшло розпорядження про виконання вироку суду від 15.07.2016 року з копіє вироку відносно ОСОБА_7 від 14.06.2016 року.
З метою виконання вироку, ОСОБА_7 04 серпня 2016 року був запрошений до Малинського районного відділу з питань пробації, де був ознайомлений з порядком відбуття покарання у виді громадських робіт, днями явки для реєстрацію до Малинського районного відділу з питань пробації (1-й та 3-й вівторок щомісячно з 09 до 17 год.), а також обвинуваченому було вручено направлення для відбуття громадських робіт в МКП Благоустрій. Термін для прибуття для відбуття покарання був зазначений 05 серпня 2016 року.
ОСОБА_7 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність за умисне ухилення від відбуття призначеного вироком суду покарання.
Згідно повідомлення МКП Благоустрій від 15 серпня 2016 року, ОСОБА_7 на підприємство для відбуття громадських робіт не з`являвся.
17 листопада 2016 року інспектором Малинського PB з питань пробації ОСОБА_8 , було попереджено ОСОБА_7 про можливість бути притягнутим до кримінальної відповідності за ухилення від відбуття покарання у виді громадських робіт та вручено направлення для відбуття громадських робіт в МКП Благоустрій. Термін для прибуття для відбуття покарання був зазначений - 18 листопада 2016 року.
Згідно повідомлення МКП Благоустрій від 30 листопада 2016 року, ОСОБА_7 на підприємство для відбуття громадських робіт не з`явився.
Таким чином в період з 17 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року та з 10 вересня 2016 рою по 17 листопада 2016 року ОСОБА_7 повинен був відпрацювати 120 годин громадських робіт, однак умисно ухилився від відбуття покарання.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вирок суду просить змінити, пом?якшити призначене йому судом покарання із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому за ст. 389 ч.2 КК України покарання у виді 850 грн. штрафу, а на підставі ст. 71 КК України призначити йому остаточне покарання у виді 120 годин громадських робіт.Вказує на те, що він має на утриманні дружину та малолітнього сина, позитивно характеризується, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а його дії за ч.2 ст.389 КК України кваліфіковано правильно.
Доводи ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання, є необґрунтованими.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості в період відбування покарання за попереднім вироком суду, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту, а на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для пом?якшення призначеного покарання, про що зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 14 березня 2017 року щодо нього - без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :