печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу Народного депутата України ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ст. 214 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
Народний депутат України ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов,язати уповноважену особу Прокуратури міста Києва протягом 24 годин з моменту отримання ухвали слідчого судді внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 375 КК України відповідно заяви народного депутата України ОСОБА_4 від 31 січня 2017 року. Заявник посилався на таке: 31 січня 2017 року він направив на адресу Генеральної прокуратури України заяву номер 48 про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України. У відповідь на вказану заяву 10 лютого 2017 року ним отримано лист Генеральної прокуратури України від 09 лютого 2017 року номер 17/7-31116-16, у якому повідомлялось, що згідно вимог чинного законодавства звернення направлено прокурору міста Києва. 27 лютого 2017 року ним було отримано лист Прокуратури міста Києва номер 17/2/3-111-17 від 21 лютого 2017 року , в якому зазначалось, що зі змісту заяви вбачається, що доводи зводяться виключно до незгоди з рішенням слідчого судді, а прокурор не наділений повноваженнями щодо здійснення нагляду за діяльністю органів судової влади. Враховуючи викладене, підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час не вбачається. Заявник зазначає, що дії уповноваженої особи Прокуратури міста Києва, які полягають у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за ч.1 ст.375 КК України, суперечать нормам чинного законодавства. До судового засідання заявник не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив поновити строк на звернення до суду зі скаргою. Вважав, що уповноваженими особами Прокуратури міста Києва порушені вимоги ст.214 КПК України.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, будь-яких заперечень або матеріалів щодо спростування доводів, викладених у скарзі, не надала. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутності вказаних осіб, на підставі матеріалів, доданих до скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши представника заявника, слідчий суддя приходить до наступного: 31 січня 2017 року Народний депутат України ОСОБА_4 звернувся до Генерального прокурора України з заявою про кримінальне правопорушення, скоєне слідчим суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України. Його заява Генеральною прокуратурою України була скерована до Прокуратури міста Києва для прийняття рішення, про що свідчить лист від 09 лютого 2017 року. Прокуратурою міста Києва до цього часу не внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР з посиланням на відсутність підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом. З урахуванням пояснень у судовому засіданні представника заявника, слідчий суддя вважає, що скарга подана у строк, передбачений вимогами КПК України.

Але, як вбачається зі змісту скарги, заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим суддею Солом,янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв,язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. І саме тому фактичні данні, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування викладені також у Постанові Пленуму Верховного суду України номер 6 від 04 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», який є діючим. Крім того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінальних правопорушень органами прокуратури при вирішенні питання про наявність ознак складу злочину в діях судді згідно з Інструкцією номер 1050 і внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги роз,яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади». Як вбачається з поданої скарги, вона не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність в діях судді складу кримінального правопорушення зі всіма його складовими. У відповідності до ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб,єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом. Незгода з рішенням судів або діями сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду. У зв`язку з тим, що відсутні підстави, згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР вона не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу Народного депутата України ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ст. 214 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя