Ухвала іменем україни 06 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2016 року щодо вказаної особи,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України і встановлено строк для усунення зазначених в ній недоліків п`ятнадцять днів з дня її отримання. Також йому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання вказаної ухвали від 19 грудня 2016 року, в межах наданого строку, засудженим ОСОБА_4 направлено на адресу суду касаційної інстанції касаційну скаргу якій порушується питання про перегляд у касаційному порядку судових рішень щодо нього, проте наведених в ухвалі недоліків він не усунув.
Так, у касаційній скарзі засудженого повторно не міститься аргументованих доводів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущених судами при ухваленні рішень, що викликає обов`язкове їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412- 414 цього Кодексу.
Крім цього, засуджений ОСОБА_4 хоча і посилається на істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, при цьому обґрунтовуючи в чому вони полягають, даючи власну оцінку доказам, наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також, засуджений повторно не вказує й конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляції на вирок суду зважаючи на приписи статей 404, 409, 419, 438 КПК України відповідно до яких, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Крім того, засудженим повторно не зазначено у скарзі прохання до касаційного суду, яке має узгоджуватися з вимогами ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2016 року щодо вказаної особи, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2