Справа №490/4614/15-к 17.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/144/17 Головуючий у першій інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2,3 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Центрального районного суду від 01.08.2016 року.

Обвинувачені:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, раніше неодноразово судимий, останній раз 10 листопада 2015 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки; проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачуєтьтся у вчиненні злочинів, передбачених а ч.2 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 189 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, раніше судимий, останній раз 23 грудня 2015 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, раніше неодноразово судимий, останній раз 28 жовтня 2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва - за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_3 Обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_11

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8

захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині призначеного покарання, призначити більш м`яке покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_13 просить вирок змінити в частині призначеного покарання, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

Захисник ОСОБА_9 не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_10 просить вирок змінити в частині призначеного покарання, призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Виром Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2016 року:
- ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 189 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки;
-за ч.1 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів та злочинів, за вчинення яких ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2015 року та вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 10 листопада 2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з 7 квітня 2015 року до моменту набрання чинності цим вироком) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України часткового приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 23 грудня 2015 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з 7 квітня 2015 року до 19 травня 2016 року) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю цих злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироками Центрального районного суду міста Миколаєва від 21 серпня 2014 року та Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 листопада 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з 27 лютого 2015 року до 27 травня 2015 року; з 16 червня 2015 року до 1 грудня 2015 року та з 18 лютого 2016 року до моменту набрання чинності цим вироком) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України зараховано у строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 березня 2015 року - з 28 травня 2015 року до 15 червня 2015 року та з 2 грудня 2015 року до 17 лютого 2016 року - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Узагальнені доводи апелянтів.
Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок є занадто суворим. Просить його скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні фактичним обставинам справи.

Зазначає, що він повернув потерпілому ОСОБА_14 мобільний телефон, повернув майно викрадене у потерпілого ОСОБА_15 .

Вказує, що під час досудового розслідування до нього застосовувалися недозволені методи ведення слідства, про що він заявляв в судовому засіданні. Стверджує, що його заява з цього приводу направлена до прокуратури Миколаївської області для прийняття рішення, але, не дочекавшись рішення прокуратури, суд ухвалив вирок.

Зазначає, що крадіжки з автомобіля марки "Мерседес Варно" він не вчиняв.
На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що він вчиняв злочини у неповнолітньому віці, щиро кається у вчиненому, збитки потерпілим відшкодовані.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок занадто суворим, таким що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину і особи обвинуваченого.

Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_8 скоїв злочини у неповнолітньому віці, повністю визнав свою вину, щиро кається, вчиняв злочини знаходячись у скрутному становищі, сприяв встановленню істини у справі, позитивно характеризується за місцем проживання.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 .
Вважає, що суд неправильно застосував ч.1 ст.71 КК України, оскільки вирок Корабельного районного суду постановлено 23 грудня 2015 року, а оскаржуваний 01 серпня 2016 року.

Вказує, що судом не враховано: що він скоїв злочини у неповнолітньому віці, повністю визнав свою вину, щиро кається, вчиняв злочини в наслідок збігу тяжких обставин, сприяв слідству та суду.

На думку апелянта, за період перебування в СІЗО, переглянув своє ставлення до життя та скоєних злочинів, після зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, сумлінно виконує всі покладені на нього обов`язки, працевлаштувався, характеризується позитивно, має бажання продовжувати навчання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні злочинів за наступних обставин.
ОСОБА_6 , залякавши напередодні неповнолітнього ОСОБА_16 , 15 січня 2013 року близько 16-00 год., знаходячись біля загальноосвітньої середньої шкоди № 53, що розташована у будинку 154 по вулиці Потьомкінській у місті Миколаєві, пред`явив до ОСОБА_16 вимогу про передачу йому мобільного телефону "Nokia express music 5130c-2", та потерпілий, побоюючись обвинуваченого, передав ОСОБА_6 вказаний телефон. ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, отриманим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 300 грн.
Окрім того, в середині січня 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись на перетині вулиць Дзержинського та Потьомкінській у місті Миколаєві, пред`явив до ОСОБА_16 вимогу про передачу йому чоловічої куртки вартістю 300 грн. Після чого потерпілий, передав ОСОБА_6 вказану куртку. ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, отриманим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 300 грн.
11 квітня 2013 року в період часу з 09:00 до 20:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , таємно заволодів належним ОСОБА_15 майном та грошима, завдавши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду у загальному розмірі 3400 грн.
16 лютого 2015 року близько 00:00 год., ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою, проникли у середину розташованого у дворі будинку АДРЕСА_5 автомобіля марки "Мерседес" (державний номер НОМЕР_1 ), звідки таємно викрали майно ОСОБА_17 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 5430 грн.
23 лютого 2015 року близько 01:00 год., ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , за попередньою змовою, проникли у середину розташованого у дворі будинку АДРЕСА_6 автомобіля марки "Мерседес Варно" (державний номер НОМЕР_2 ), звідки таємно викрали майно належне ОСОБА_18 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 550 грн.
21 січня 2015 року близько 02:00 год., ОСОБА_8 проник у середину розташованого на перехресті вулиць Колодязній та Комсомольскій у місті Миколаєві продуктового ларька, звідки таємно викрав майно ОСОБА_19 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 3679 грн. 20 коп.
28 січня 2015 року близько 03:00 год., ОСОБА_8 проник у середину розташованого по АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_20 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 427 грн.
8 лютого 2015 року близько 02:00 год., ОСОБА_8 проник у середину розташованого у дворі будинку АДРЕСА_8 автомобіля марки "ВАЗ-2104", звідки таємно викрав майно ОСОБА_21 завдавши потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 1400 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Суд заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на підтримку кожен своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, прийшов до таких висновків.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, при обставинах викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю належним чином досліджених у суді доказами.

Вирок в частині доведеності винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не оспорюється, тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряється.
Висновки суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні спільно з ОСОБА_8 крадіжки з автомобіля марки "Мерседес Варно" куртки- дублянки та гідравлічного домкрату, належних потерпілій ОСОБА_18 , підтверджуються сукупністю досліджених у суді доказів, яким дана належна оцінка.
Так, як вбачається з протоколу обшуку від 07 травня 2015 року вищевказаний домкрат був виявлений у домоволодінні АДРЕСА_9 (а.п. 198 ).
Як вбачається з технічного носія інформації, обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що він зберігав викрадені речі за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 153.
Згідно протоколу огляду місця події від 14.03.2015 року, в ході огляду підвального приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , було виявлено та вилучено чоловічу дублянку світло молочного кольору з надписом на спині ( т.2 а.п. 171-174).
Тобто, вказана дублянка була виявлена в тому ж приміщенні, де і всі інші викрадені обвинуваченим ОСОБА_6 речі за іншими епізодами .

З огляду на наведене твердження ОСОБА_6 про непричетність до викрадення речей 23.02.2015р. з автомобіля «Мерседес Варно», що належать потерпілому ОСОБА_18 є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що під час досудового слідства до нього застосовувались недозволенні методи ведення слідства. Зазначені доводи є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.
Так, відповідно до листа прокуратури Миколаївської області від 05.04.2017р. вбачається, що звернення ОСОБА_6 з вищевказаних питань до прокуратури не надходили (а.с. 196).

Покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_22 та ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст. ст. 65-66 КК України, тобто з урахуванням, ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують покарання ( в тому числі тих на які посилаються апелянти) вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 злочинів у неповнолітньому віці. Окрім того, суд першої інстанції врахував як пом`якшуючи покарання ОСОБА_10 обставини - щире каяття, визнання ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 та ч. 1 ст. 189 КК України покарання; ОСОБА_10 за ч.2 ст. 185 КК України; ОСОБА_8 за ч. ч. 2,3 ст. 185 КК України покарання які за своїм розміром не є максимальними покараннями, визначеними санкціями вказаних статей.

Призначаючи остаточні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за сукупності злочинів та вироків, суд додержався положень ч.1, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України.

Але, остаточне покарання ОСОБА_10 за ч.1 ст. 71 КК України суд першої інстанції призначив безпідставно, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 злочин за оскаржуваним вироком вчинив 16.02.2015р., тобто до постановлення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2015р., за яким ОСОБА_10 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

З огляду на зазначене, обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно призначити остаточне покарання не за сукупністю вироків, а за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

Отже, доводи захисника ОСОБА_9 в частині безпідставного призначення ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст. 71 КК України є слушними, а вирок у вищевказаній частині підлягає зміні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників щодо пом`якшення покарання обвинуваченим не є слушними, оскільки злочини ними вчинені аналогічним способом, є багатоепізодними, що свідчить про те, що подібна поведінка є типовою для них.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 неодноразова судимі, але належних висновків для себе не зробили, а знову вчинили аналогічні злочини.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підвищену суспільну небезпеку особи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , їх схильність до вчинення злочинів, а тому обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на зазначене, підстав для пом`якшення покарання чи звільнення від покарання з випробуванням, про що просять апелянти, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до абз.6 ч.5 ст.72 КК України, у разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абз. першим цієї частини ( один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною КК України для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника).

Як вбачається з вироку ОСОБА_6 перебував під вартою (попереднє ув`язнення) в період з 07.04.2015р. по 17.05.2017р., що становить 2 роки 1 місяць 10 днів, а на підставі ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , становить 4 роки 2 місяці 20 днів позбавлення волі. Тоді як за вироком йому призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_6 відбув призначене покарання, а тому підлягає звільнення з-під варти в залі суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.08.2016 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 залишити без зміни.

Зазначений вирок відносно ОСОБА_10 змінити.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за даним вироком та за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2015р. , шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В іншій частині зазначений вище вирок залишити без змін.
У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в період з 07.04.2015р. по 17.05.2017р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення з 2 дні позбавлення волі, що становить 4 роки 2 місяці 20 днів та звільнити від відбування покарання за відбуттям призначеного покарання.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий

Судді