Справа № 712/5249/16-к
Провадження № 1-кп/712/69/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000088 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді оператора комп`ютерного набору територіального сервісного центру № 7141 Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства встановлено, що відповідно до наказу начальника УМВС України в Черкаській області від 10.06.2013 року № 123 о/с ОСОБА_6 призначено на посаду фахівця центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів (на правах відділу, м. Черкаси) при УДАІ УМВС України в Черкаській області, з 07.06.2013 року.
Відповідно до ст. 1 «Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14.04.1997 року Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. До складу Державтоінспекції в тому числі входять центри надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів. Згідно ст. 7 Закону України «Про міліцію» вона складається з підрозділів у тому числі з державної автомобільної інспекції.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про міліцію», міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
Крім того, статтею 2 Закону України «Про міліцію» передбачено, що одними із основних завдань міліції є:
-забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;
-запобігання правопорушенням та їх припинення;
-охорона і забезпечення громадського порядку;
-виявлення кримінальних правопорушень;
-участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством;
-участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» станом на 18.02.2014 року правоохороними органами є в тому числі і органи внутрішніх справ.
Центр надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів і(на правах відділу, м. Черкаси) при УДАІ УМВС України в Черкаській областідіяв на підставі положення про Центри надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС України в Черкаській області (далі Положення), яке затверджене начальником УМВС України в Черкаській області 08.08.2013 року та розроблено на підставі типового положення про такі центри, яке затверджено наказом № 72 від 30.01.2013 року МВС України.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Положення, центри надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів (далі - Центри), призначені для проведення роботи з державної реєстрації (перереєстрації) та обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів; прийняття державних іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, видачі посвідчень водія, створення та ведення реєстру підприємств, установ, організацій та інших суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, забезпечення організації, контролю та обліку суб`єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, які проводять діяльність з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Центри є структурними підрозділами УМВС та підпорядковуються відповідному Управлінню Державтоінспекції УМВС. Центри у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства внутрішніх справ та цим Типовим положенням. Працівники Центрів призначаються на посади і звільняються з посад відповідними : наказами УМВС за поданням Управління Державтоінспекції УМВС. Кожний працівник даного підрозділу, що працює з національною автоматизованою інформаційною системою Державтоінспекції (далі - НАІС ДАІ), має персональний ключ електронного-цифрового підпису.
Основним завданням і функціями Центрів, відповідно до п. 2.1 Положення, є проведення роботи з державної реєстрації (перереєстрації) та обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів; прийняття державних іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, видача посвідчень водія, створення та ведення реєстру підприємств, установ, організацій та інших суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, забезпечення організації, контролю та обліку суб`єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, які проводять діяльність з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 Положення, основним завданям і функціями Центру є надання адміністративних послуг відповідно до статті 7 Закону України "Про адміністративні послуги" та вони є суб`єктами надання таких послуг. Центри здійснюють контроль за відповідністю конструкції установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати зборів (обов`язкових платежів) ведення обліку транспортних засобів. Проводять реєстрацію (перереєстрацію), облік транспортних засобів підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб - власників транспортних засобів з видачею свідоцтв про рєстрацію, тимчасових реєстраційних талонів (далі - реєстраційні документи) та державних номерних знаків на транспортні засоби. Обмінюють реєстраційні документи та державні номерні знаки на транспортні засоби. Під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, проводять огляд транспортних засобів (крім випадків перереєстрації транспортних засобів у зв`язку із зміною місця проживання власника та у разі відновлення втрачених або зіпсованих документів) з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, проводять перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлюють відповідність конструкцій транспортних засобів обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.
Крім того, відповідно до п. 2.2.11 Положення, у разі порушень вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371), вживають заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до посадових обов`язків фахівця Черкаського Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів ОСОБА_6 був уповноважений та зобов`язаний здійснювати наступне:
- розглядати заяви фізичних і юридичних осіб щодо реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку транспортних засобів, видачі, обміну посвідчень водія, отримання дублікатів посвідчень водія, свідоцтв про реєстрацію, допуску до складення кандидатами у водії екзаменів та інших питань, які стосуються діяльності Центру. Накладати відповідні резолюції щодо проведення реєстраційно-екзаменаційних операцій та проводити їх відповідно до вимог регламентуючих нормативних документів;
- перевіряти документи, які подаються до Центру для проведення реєстрації ТЗ за наявними базами даних АІС Довідка-рахунок, Митний документ, Автомобіль, Національний банк даних - Автомобіль, Документ, АРМ-РОЗШУК. Результати проведеної перевірки відмічати на заяві і підписувати;
- оглядати ТЗ, що подаються для проведення реєстраційної операції та оформляв при цьому відповідні документи;
- приймати екзамени від громадян на предмет отримання (обміну) посвідчення водія;
- перевіряти суб`єктів господарської діяльності, які проводять реалізацію транспортних засобів, навчальних закладів з підготовки водіїв, вести спостережні справи. В разі виявлення недоліків готувати приписи, інформації та інші матеріали, контролювати їх виконання;
- відповідати за належне функціонування комп`ютерної техніки, контролювати внесення повної і достовірної інформації до відповідних АІС та своєчасну передачу до центрального серверу УДАІ;
- контролювати повноту сплати юридичними і фізичними особами встановлених зборів, податків та коштів за спецпродукцію і надані послуги;
- відповідати за одержання, оприбуткування, збереження та витрату бланків суворої звітності і номерних знаків, а також належне ведення документації стосовно цього;
- контролювати дотримання термінів зберігання документів, що стосуються реєстраційної роботи в підрозділі та приймав участь в комісії по їх знищенню;
- вести облік матеріальних цінностей підрозділу та відповідати за їх надійне зберігання;
- в разі виявлення фальсифікованих номерних агрегатів (чи перебування їх в розшуку), підроблених документів співпрацювати з НДЕКЦ УМВС та РВ УМВС;
- надсилати запити, орієнтування. Відповідати за своєчасне отримання, узагальнення і направлення у відповідні підрозділи ОВС пов`язаної з даною роботою інформації;
- інформувати співробітників Центру про орієнтування, що надходять з інших підрозділів та МВС і ДДАІМВС України;
- після роздруківки бланків ДАІ за допомогою комп`ютерної техніки та ПАК звіряти достовірність внесених даних;
- виконувати запити установ, організацій, розглядати заяви та звернення, готувати відповіді на них;
- вести картотеку позбавлених прав керування;
- відповідати за технічний стан автомобілів, закріплених за Центром.
Також ОСОБА_6 займаючи посаду фахівця центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів при УДАІ УМВС України в Черкаській області повинен виконувати вимоги «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою №1388 Кабінетуі міністрів України від 07.09.1998 року, відповідно до ч. 3 ст. 40 якої у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби та ч. 1 ст. 41 забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.
Крім того, ОСОБА_6 повинен виконувати вимоги п. 5.10 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», яка затверджена наказом № 379 МВС України від 11.08.2010 року, відповідно до якого забороняється зняття з обліку ТЗ, стосовно яких є відповідна заява власника, у графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію ТЗ або наявних базах даних внесені обмеження щодо зняття з обліку, а також за умови наявності обмежень, які передбачені пунктами 15, 40, 41 Порядку.
Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства та переліку обов`язків і повноважень фахівця центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів ОСОБА_6 18.02.2014 року під час проведення операції по зняттю з обліку транспортного засобу, на час вчинення злочину, був представником влади - працівником правоохоронного органу.
Так, у березні 2012 року гр. ОСОБА_7 придбав у гр. ОСОБА_8 автомобіль марки «TOYOTA CAMRY 2.4», легковий седан-В, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав ОСОБА_9 . У подальшому гр. ОСОБА_7 передав вказаний автомобіль для користування гр. ОСОБА_10 і 16.04.2013 року невстановленими особами вказаний автомобіль був викрадений з вул. Дальницькій, 23/4 в м. Одеси, де був припаркований.
Про вказану подію 16.04.2013 року по телефонній лінії «102» повідомлено чергову частину Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та вказане повідомлення внесено під № 3538 в журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а 17.04.201 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002322 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Дані про оголошення в розшук автомобіля марки «TOYOTA CAMRY 2.4», легковий седан-В, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 16.04.2013 року внесені до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України «АРМ-РОЗШУК».
В свою чергу ОСОБА_6 , являючись службовою особою, займаючи посаду фахівця центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів, 18.02.2014 року, перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому в м. Черкаси, по вул. Лесі Українки, 21, відповідно до положень «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», який затверджений Постановою №1388 Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року та «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», яка затверджена наказом № 379 МВС України від 11.08.2010 року, прийняв до розгляду заяву № 35632505 від 18.02.2014 року, від імені ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований в АДРЕСА_2 , по зняттю з обліку для реалізації транспортного засобу - «TOYOTA CAMRY 2.4», легкового седану-В, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , на який видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та держаний номерний знак НОМЕР_5 , перевіривши дані в електронній системі НАІС ДДАІ МВС України провів перевірку по марці, моделі, типу кузова ТЗ, номера ТЗ, номера двигуна, номера шасі, номера кузова, прізвища ім`я по батькові, дати народження, довіреної особи, ІПН, та встановив, що зазначений автомобіль, а саме його кузов і двигун за підсистемою «АРМ-РОЗШУК» перебуває в розшуку, який оголошений Малиновським РВ ОМУ Одеського ГУМВС в Одеській області.
Після чого ОСОБА_6 усвідомлюючи протизаконність своїх дій, умисно, зловживаючи владою, діючи з метою одержання неправомірної вигоди для гр. ОСОБА_11 , в порушення ст.ст. 40, 41 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», який затверджений Постановою № 1388 Кабінету міністрів України від 07.09.1998 року та пункту 5.10 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», яка затверджена наказом № 379 МВС України від 11.08.2010 року, поставив свій електронний підпис в електронній системі НАІС ДДАІ МВС України та підпис на роздрукованих матеріалах перевірки по електронним базам, чим засвідчив відсутність обмежень на транспортний засіб. В подальшому ОСОБА_6 , закріпив по електронній системі НАІС ДДАІ МВС України за вказаним автомобілем тимчасові номерні знаки НОМЕР_6 і передав документи по вказаному автомобілю провідному фахівцю центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів ОСОБА_12 , який в свою чергу підтвердив присвоєння тимчасових номерних знаків та видачу облікової карки на вказаний автомобіль, закривши проведення операції до розгляду заяву № 35632505 від 18.02.2014 року, від імені ОСОБА_11 , тобто закінчив її розгляд. Таким чином ОСОБА_6 провів незаконне зняття з обліку вказаного транспортного засобу і не забезпечив повернення його законному володільцю, спричинивши матеріальні збитки громадянину ОСОБА_7 в сумі 170 918 гривень 20 копійок, що в 280 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.
Окрім цього указаними діями ОСОБА_6 порушену нормальну роботу органів Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, не забезпечено нормального здійснення державної політики у сфері реєстрації транспортних засобів, розшуку, ведення інформації про перебування транспортних засобів у розшуку, таким чином підірвано авторитет держави в особі Управління державної автомобільної інспекції при УМВС України в Черкаській області, чим спричинено тяжкі наслідки державним інтересам.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 18.02.2014 року до сервісного центру звернувся ОСОБА_11 з приводу зняття з реєстрації автомобіля Тойота. Оператором комп`ютерного набору ОСОБА_13 була сформована заява встановленого зразка. Після чого вказану заяву ОСОБА_11 подав йому для зняття з обліку автомобіля Тойота, який належав йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.02.2014 року, виданого Києво-Святошинським Центром ДАІ. Перевіривши дані в електронній системі НАІС, він впевнився в тому, що дійсно 15.02.2014 року в Києво-Святошинському Центрі ДАІ перереєстрований вказаний автомобіль із заміною власника. При введенні номеру заяви до системи НАІС система йому не видала жодних сигналізаторів щодо наявності будь-яких обмежень по автомобілю Тойота, що належав ОСОБА_11 . При введенні номера заяви, електронна база даних виводить на екран таблицю із переліком транспортних засобів, чотири останні цифри номера двигуна яких співпадають.У подальшому, він роздрукував результати перевірки з підсистем НАІС та завірив їх власним підписом, після чого вилучив державні номерні знаки НОМЕР_5 та присвоїв транзитні номерні знаки. Далі він передав матеріали зняття з обліку для роздруківки відповідної облікової картки. До заяви ОСОБА_11 було надано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, пред`явлено оригінал паспорту громадянина України та квитанцію про сплату коштів за послуги. Про те, що в результатах перевірки з підсистем НАІС роздрукувались дані про те, що автомобіль Тойота перебував у розшуку Малиновським РВ ОМУ Одеського ГУМВС в Одеській області з 2013 року він дізнався влітку 2014 року, точної дати не пам`ятає. Під час перевірки в комп`ютерному варіанті програми дані про те, що автомобіль перебуває у розшуку були відсутні. Зазначив, що програма НАІС була не досконалою та траплялися численні збої, про що були публікації в електронних засобах масової інформації. Мали місце ситуації системного збою і в 2014 році. Крім того, станом на 2014 рік система взагалі не містила кольорових відображень чи сигналізаторів будь-яких обмежень по транспортних засобах. Близько восьми місяців тому вказані недоліки системи виправлено і на даний час система сигналізує користувачу про наявність обмежень щодо транспортних засобів та автоматично забороняє проведення будь-яких реєстраційних дій. Після того як він дізнався, що автомобіль Тойота перебував у розшуку, звернувся до Києво-Святошинського Центру ДАІ щодо надання підтвердження того чи дійсно вказаний автомобіль перебував у розшуку. На своє звернення він факсом отримав підтверджуючі документи, якими встановлено, що згідно довідки-рахунку серії № НОМЕР_7 від 14.02.2014 року автомобіль придбано ОСОБА_11 . Згідно з витягом з Держреєстру обтяжень рухомого майна від 13.02.2014 року інформація щодо обтяжень відсутня. Згідно відповіді на запит, що поданий Києво-Святошинським центром ДАІ до Центру № 1 м. Донецьк від 14.02.2014 року автомобіль по базах АІС «Арешт АТМ» - не значиться, АІС «Контроль АТМ» - не значиться. На даний час із 06.03.2014 року автомобіль Тойота належить ОСОБА_14 , право власності якого на вказаний автомобіль не скасоване та не передане нікому.

На думку державного обвинувачення, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться зібраними в ході досудового розслідування по справі доказами матеріалами кримінального провадження № 0000088 в 4-х томах (згідно опису), які надано на адресу суду.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною.

Так, суд при розгляді справи в межах оголошеної ОСОБА_6 підозри, безпосередньо допитавши обвинуваченого та свідків, оглянувши документи та вивчивши всі матеріали кримінального провадження, заслухавши міркування і доводи прокурора, захисника, приходить до переконання, що дані досудового розслідування не підтверджують оголошеної ОСОБА_6 підозри, виходячи з наступного.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Враховуючи вищевказані норми закону, суд не розцінює надані стороною державного обвинувачення докази як докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 з наступних підстав.

Допитані в ході судового розгляду справи свідки пояснили суду наступне:

-свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що працює на посаді провідного спеціаліста сервісного центру з липня 2014 року. На той час він не працював, тому пояснити по справі нічого не може;

-свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила що працює оператором комп`ютерного набору та виконує технічну роботу. До неї приходить власник автомобіля з паспортом, вона друкує заяву на зняття автомобіля з обліку. Коли вона друкувала заяву по автомобілю Тойота ніяких обтяжень не було, вона перевіркою не займається, це робить інспектор, який приймає документи. З-приводу розшуку ніяких даних не було, на той час вона не могла це перевірити. На даний момент база сигналізує про обтяження;

-свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що в лютому 2014 року була проведена операція по зняттю автомобіля Тойота. Про те, що автомобіль перебував у розшуку він дізнався після того, як даний автомобіль був знятий з обліку. При знятті автомобіля з обліку був присутній власник автомобіля. Перевіркою автомобіля займається інспектор. Інспектор повинен перевірити автомобіль на наявність обтяжень по базі. На той час програма працювала, але вона була тільки введена і була не досконала, були збої в програмі. Автомобіль можливо було перевірити. Хто був власником автомобіля Тойота йому не повідомляли, ОСОБА_17 він не знає. Дії ОСОБА_6 не підірвали авторитет органів внутрішніх справ;

-свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що в 2014 році він працював експертом в НДЕКЦ Черкаської області. Автомобіль Тойота він оглядав, проте подробиці не пам`ятає. В його обов`язки входить перевірка автомобіля, а саме перевірка того, чи не перебитий технічний засіб і чи не було у нього втручання. Він не перевіряє обтяження на автомобіль. Усі документи на автомобіль перевіряє інспектор, який приймає документи. Він перевіряє номер кузова, номер двигуна і чи не було втручань. Експертиза проводиться за згодою власника автомобіля. Цей автомобіль був зроблений для американського ринка. Ніяких пошкоджень на автомобілі не було. На момент огляду автомобіль не мав ознак підробки;

-свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що в 2014 році він працював провідним спеціалістом відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів при УМВС в Черкаській області та посаду провідного фахівця центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів (на правах відділу м. Черкаси) при УДАІ УМВС України в Черкаській області. Документи на автомобіль приймає інспектор ОСОБА_6 , він перевіряє наявність обтяжень, по даному автомобілю проводилася експертиза. Коли була введена база НАІС, вона була не досконала. Тривалий час база не показувала наявність обтяжень, потрібно було перевіряти в ручному режимі. В 2014 році було можливо перевірити наявність обтяжень на автомобіль в ручному режимі. Автомобілі перевіряються завжди. В його обов`язки не входить перевірка автомобіля. Чи були на автомобілі Тойота обтяження йому не відомо;

-свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що являється власником автомобіля Тойота Кемрі. Про те, що автомобіль перебував у розшуку він дізнався у червні 2014 року. Він поїхав до м. Кіровоград у відрядження, до нього підійшли люди та запропонували купити у нього автомобіль. Вони дали йому завдаток, а він їм залишив документи. Ці люди перевірили автомобіль по базі і виявилося що автомобіль був у розшуку. Коли він реєстрував автомобіль на себе, то питань по реєстрації автомобіля не було, він поставив автомобіль на облік за один день. Ті люди, які подали автомобіль в розшук не являються власниками даного автомобіля. ОСОБА_7 не являється власником автомобіля, цей автомобіль належить йому. Прокуратура якимось чином пов`язана з ОСОБА_7 . Він неодноразово звертався до прокурора щоб його визнали потерпілим, але прокурор визнав його свідком по справі. Претензій до ОСОБА_6 він не має, у нього є претензії до прокуратури, оскільки його не визнали потерпілим. За ОСОБА_7 йому нічого не відомо;

-свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що працює в ГУ НП в Черкаській області. В його функціональні обов`язки входила перевірка автомобілів по базі на наявність розшуку. В 2014 році він зупинив автомобіль, проте деталі не пам`ятає, оскільки минуло багато часу;

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що покази допитаних свідків не вказують на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України через те, що не містять жодних даних, які б вказували на зловживання владою з боку ОСОБА_6 .

Суб`єктивна сторона зловживання службовим становищем характеризується умисною чи змішаною формою вини. При цьому діяння вчинюється лише з прямим умислом, тобто злочин визнається умисним.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони зловживання є мотив: а) корисливі мотиви; б) інші особисті інтереси; в) інтереси третіх осіб.

Відсутність мотивів виключає кваліфікацію вчиненого за ст. 364 КК України і свідчить про наявність адміністративного чи дисциплінарного проступку.

Однак орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 діяв в інтересах ОСОБА_11 , умисно провівши зняття з обліку транспортного засобу «Tойота» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_5 , достовірно знаючи, що зазначений автомобіль перебуває у розшуку.

Вказане твердження є суперечливим, оскільки неправомірна вигода ОСОБА_11 є непідтвердженою.

Згідно з даними технічного паспорта ОСОБА_11 , на момент проведення зняття з реєстрації автомобіля, був єдиним і законним його власником і процедура зняття з реєстрації жодним чином не вплинула на отримання будь-яких матеріальних благ.

Крім того, 15.02.2014 року в Києво-Святошинському Центрі ДАІ перереєстрований вказаний автомобіль «Tойота» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_5 із заміною власника на ОСОБА_11 .

Тим самим спростовується твердження органу досудового слідства про спричинення збитків ОСОБА_7 , який не являвся власником зазначеного майна чи особою, якій доручалось володіння вказаним майном.

Питання захисту прав особи, яка вважає себе власником майна, відносяться до сфери дії цивільного права підлягають захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову про витребування майна від добросовісного набувача і, в свою чергу не можуть вирішуватися в межах кримінального провадження.

Однак, всупереч цим фактам, органом досудового розслідування потерпілим визнано ОСОБА_7 .

Твердження ОСОБА_7 про те, що саме через дії ОСОБА_6 він втратив право володіння автомобілем мали б розцінюватися критично, оскільки зняття з реєстрації транспортного засобу не підтверджує та не утворює права власності на нього у третіх осіб.

Згідно листа виконувача директора Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України від 29.04.2016 року за ОСОБА_7 автомобіль «Tойота» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ніколи не реєструвався.

Крім того, під час під час перевірки в комп`ютерному варіанті програми, дані про те, що автомобіль «Tойота» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_5 перебуває у розшуку були відсутні.

На вказаному факті наголошував і свідок ОСОБА_13 , яка була допитана у судовому засіданні.

Допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 не вказують на порушення ОСОБА_6 вимог Закону як під час зняття з обліку автомобіля «Тойота» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_5 так і під час виконання своїх посадових обов`язків.

Як зазначено вище, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам.

При цьому згідно з приміткою 4 до вказаної статті тяжкими наслідками, вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, на час судового провадження передбачений ст. 364 КК України злочин належить до злочинів із матеріальним складом і вважається закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди, яка виражається у завданні матеріальних збитків у певних розмірах.

Згідно доказів, досліджених під час судового розгляду, ОСОБА_7 не був власником автомобіля «Tойота» 2007 року випуску, органом обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_7 міг користуватися чи розпоряджатися вказаним автомобілем на підставі нотаріально посвідченого доручення.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначив, що на даний час він є власником вищевказаного автомобіля і йому нічого не відомо про випадки реєстрації «Tойота» на ОСОБА_7 .

Інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стороною обвинувачення не надано.
Обов`язок доказування обставин за обвинуваченням, належності та допустимості доказів покладається в даному випадку на слідчого, прокурора й не може перекладатись на обвинуваченого.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
За ч.1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч.1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частинами 2, 3, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Повідомлення про підозру, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.
З ч.1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стороною обвинувачення після опитування щодо бажання доповнити судовий розгляд надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого слід тлумачити на його користь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необхідність постановлення відносно ОСОБА_6 виправдувального вироку, оскільки не доведено, що в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Цивільний позов не заявлено.
Питання розподілу процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи, судом не вирішується, оскільки ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення тільки з обвинуваченого витрат на залучення експерта у разі ухвалення саме обвинувального вироку, а витрати за залучення стороною обвинувачення експертів в порядку визначеному ч. 2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Виправдати ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Поновити ОСОБА_6 в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи в сумі 351,84 грн. відшкодувати відповідно до положень ст. 126, 130 КПК України за рахунок Держави.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1