Дата документу Справа № 320/1902/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/1902/17-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/349/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна від 17.03.2017 року у кримінальному провадженні №001072 від 04.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно з ухвалою, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 , в обґрунтування якого зазначив, що 04.03.2017 року інспектором Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області було зупинено автомобіль марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору під керуванням ОСОБА_10 , який надав реєстраційні документи на автомобіль, що викликають сумніви в їх справжності. За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за № 0001072 від 04.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України. Крім того 04.03.2017 року автомобіль марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вказаного автомобіля, тимчасово вилучено та визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що на його думку клопотання про арешт майна у даному випадку є передчасним. Жодних доказів, які б вказували на вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, органом досудового розслідування суду не надано, про підозру нікому не повідомлено, навіть не допитано власника автомобіля ОСОБА_11 , на ім`я якого зареєстровано автомобіль, місцезнаходження його не встановлено. Крім того, майно на яке просить слідчий накласти арешт, визнано речовим доказом та воно може бути передане на зберігання власнику чи особі, в користуванні якої воно знаходиться.

В апеляційній скарзі процесуальний прокурор вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При постановленні ухвали слідчий суддя не прийняв до уваги доводи слідчого стосовно поважності пропуску строку на звернення до суду із клопотанням про арешт майна, який зазначив, що 04.03.2017 року було вилучено автомобіль, який належить ОСОБА_10 , після чого слідчим були направлені запити до ТСЦ №2341 щодо надання інформації з бази даних НАІС. Після отриманої довідки з ТСЦ №2341 є всі підстави стверджувати, що автомобіль, який належить ОСОБА_10 зберіг на собі сліди правопорушення, тому слідчий 17.03.2017 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Крім того апелянт зазначає, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.03.2017 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке перебувало у користуванні ОСОБА_10 .

Вислухавши доповідь судді про сутність оскаржуваного судового рішення і основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, адвоката, який заперечував проти задоволення доводів апеляції і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна є обґрунтованими, вмотивовані в ухвалі належним чином і відповідають вимогам процесуального закону. Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя правильно послався в ухвалі на те, що слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль з пропуском встановленого законом строку і не порушив питання про поновлення пропущеного строку, що не відповідає вимогам ст.171 ч.5 КПК України. Колегія суддів не вбачає підстав вважати ухвалу слідчого судді незаконною і не знаходить в діях слідчого судді порушень вимог процесуального закону, про що зазначає автор апеляційної скарги, а тому не погоджується з доводами апелянта. Колегія суддів також не вбачає необхідності у накладенні арешту на автомобіль марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна від 17.03.2017 року у кримінальному провадженні №001072 від 04.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4