Справа № 296/1892/17
У Х В А Л А
Іменем України

16 травня 2017 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Корольовським районним судом розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 357 КК України

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 03.06.2017 року. Наступне судове засідання призначено на 20.06.2017 року.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,

чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою, захисник та обвинувачений просили змінити міру запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України - до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не має постійного місця проживання в Житомирській області, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується особа, та те, що він обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення скоєного групою осіб, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, за змістом п.п. «Ь» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь - якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного суду. При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

В такому разі обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст.331 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 - тримання під вартою продовжити на 60 днів до 14.07.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1