Ухвала
іменем україни
11 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу (разом із доповненням) засудженого ОСОБА_4 вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, яку ухвалою колегії суддів ВССУ від 02 грудня 2016 року залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
У межах встановленого строку засуджений повторно звернувся до суду

з касаційною скаргою, проте недоліки зазначені в ухвалі ВССУ

від 02 грудня 2016 року не усунув.
Зокрема, подав скаргу, в якій знову не наведено обґрунтованих доводів, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, є підставою для скасування або зміни постановлених щодо нього судових рішень через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність з огляду на положення статей 412, 413 КПК України.Виходячи зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 по суті вказує на те, що апеляційний суд не дав іншої (на користь ОСОБА_4 ) оцінки доказів, якими суд обґрунтував у вироку винуватість засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КПК України. Тобто засуджений фактично просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження за його обвинуваченням та порушує питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам і неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Засудженим фактично не наведено обґрунтованих доводів щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості оскаржуваних судових рішень з огляду на положення ст. 370, 404 КПК України.
Крім того, у наданих засудженим 03 січня 2017 року електронною поштою доповнень до касаційної скарги їх текст має розриви, через що не можливо визначитися з його обґрунтування щодо відсутності у засудженого ОСОБА_4 прямого умислу на вчинення злочину.
Також ці доповнення не містять підпису заявника, а оригінал (з підписом) такого доповнення до касаційної скарги ним не направлений.
Оскільки засуджений не усунув зазначені в ухвалі ВССУ недоліки у встановлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню на підставі

п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляють права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути касаційну скаргу (разом із доповненням) засудженого ОСОБА_4 вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3