Справа №592/4645/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/204/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з встановленням окремих обмежень, -

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні № 0001530 від 20 квітня 2017 року, яке перебуває в провадженні СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням, про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у задоволенні якого ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2017 року відмовлено та застосовано відносно підозрюваного інший вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт з покладенням на підозрюваного виконання ряду обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор не довів недостатність застосування відносно ОСОБА_8 іншого більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що ухвала слідчого судді необґрунтована, не вмотивована, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема стверджує про те, що слідчим суддею не взято до уваги ні вказані в клопотанні слідчим обґрунтування про неможливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, ні пояснення прокурора в судовому засіданні. Вважає, що слідчий суддя хоч і зазначив в своєму рішенні ризик можливого уникнення підозрюваного від явки до органів досудового розслідування та суду, однак не надав йому жодної оцінки, крім цього ризик здійснення підозрюваним впливу на свідків та потерпілу взагалі слідчим суддею залишено поза увагою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив скасувати оскаржувану ним ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити вимоги його апеляційної скарги та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили рішення слідчого судді залишити без зміни, а вимоги апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в тому, що 20.04.2017 року близько 15 год. 07 хв. через вхідні двері проник до приміщення кіоску кредитної спілки «Гроші всім» ТОВ «ФК Філігран», розташованої в м. Сумах по вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 2 А, та за допомогою газового балончику з метою заволодіння грошовими коштами вказаної спілки здійснив напад поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я на менеджера вказаної спілки ОСОБА_12 , а саме приснув останній з газового балончика в обличчя, а потім схопив за шию рукою, нахилив обличчям вниз до столу та викрав з його шухляди конверт з грошовими коштами в сумі 6 299 грн. після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

20.04.2017 року за вказаним фактом СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001530, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та розпочато досудове розслідування.

25.04.2017 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 був затриманий та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а.с.29, 33).

27.04.2017 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою та обрано більш м`який вид запобіжного заходу, а саме, домашній арешт з покладенням виконання на нього відповідних обов`язків.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено на підставі наявних в матеріалах провадження доказів, що на даному етапі досудового розслідування є цілком виправданим. Крім цього, колегія суддів враховує і той факт, що сам підозрюваний ОСОБА_8 не заперечує своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства судом враховано тяжкість злочину з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та за результатами розгляду встановлено, що необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки наявність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 саме такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, жодних порушень умов перебування під домашнім арештом ОСОБА_8 не допущено.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду колегією суддів було встановлено, що крім того, що ОСОБА_8 визнає свою провину у вчиненому, він має намір відшкодувати потерпілому завдані збитки, вживав заходів по їх відшкодуванню, однак з причин, що не залежали від його волі на даному етапі досудового розслідування поки що не зміг їх реалізувати.

Також, як вірно врахував слідчий суддя місцевого суду, та з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_8 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина 2013 року народження, проживає разом із своєю сім`ю, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, однак в домашніх умовах має тимчасові заробітки, що свідчить про його бажання заробляти.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, зможе запобігти наведеним в клопотанні слідчого ризикам, а тому на даному етапі досудового розслідування застосування відносно ОСОБА_8 більш суворого запобіжного заходу, такого як тримання під вартою є не виправданим та занадто суворим.

Щодо доводів прокурора про безпідставне твердження слідчого судді про не доведення ним того, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним в клопотанні слідчого ризикам, то їх колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається із звукозапису судового засідання, слідчий суддя всебічно та повно вивчив як матеріали кримінального провадження, зокрема і доводи клопотання слідчого так і пояснення прокурора в судовому засіданні, а тому в колегії суддів не виникає підстав стверджувати про неповноту розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею.

Разом з тим, колегія суддів наголошує і на тій обставині, що прокурор ні в ході розгляду клопотання судом першої інстанції ні в ході апеляційного розгляду не зміг пояснити в чому саме полягає неможливість застосування відносно ОСОБА_8 такого виду запобіжного заходу як домашній арешт та які саме з боку останнього відбувалися прояви спрямовані чи то на здійснення впливу на потерпілу і свідків, чи то вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Тому, посилання прокурора на тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, на думку колегії суддів, є не достатнім для обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2017 року, якою слідчому СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_8 у виді тримання під вартою без права внесення застави та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з встановленням певних обмежень залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.