Справа №1-152/10 19.10.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-655/10 Головуючий суду 1 інстанції:
Категорія: ч. 1 ст. 186 КК України ОСОБА_1
Доповідач: Войтовський С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого Погорєлової Г.М.

суддів Гребенюк В.І., Войтовського С.А.

за участю прокурора Кириленко Є.В.

засудженого ОСОБА_2

19 жовтня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.м.т. Казанка Миколаївської області, громадянин України, українець, раніше не судимий,

- засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_2 зобовязаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - законного представника ОСОБА_4 8000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу, а також на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області за проведення автотехнічної експертизи 1304 грн. 91 коп.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні злочину при наступних обставинах.

20 липня 2009 року, приблизно о 19 год., ОСОБА_2, керуючи в світлу пору доби транспортним засобом «ЗАЗ-1103» д/н НОМЕР_1, рухався в с.м.т. Казанка по вул. Миру зі сторони центру в напрямку автодороги «Дніпропетровськ-Миколаїв». В районі будинку №275 по вул. Миру ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4 ПДР України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не вибрав швидкість, яка б забезпечувала безпеку дорожнього руху, не врахував ширини проїжджої частини та габаритів свого транспортного засобу, рухався зі швидкістю 81-84 км/год. при дозволеній швидкості не більше 60 км/год. Побачивши пішохода на проїзній частині, який почав переходити дорогу, він не вжив заходів до зниження швидкості аж до зупинки та допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_4 Після цього, з метою негайної доставки потерпілого в лікарню, ОСОБА_2 залишив місце ДТП. В результаті зіткнення ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій, посилається на те, що йому призначено занадто суворе покарання. Вважає, що судом при призначенні покарання не враховані дані про його особу, а саме, його молодий вік, те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, є студентом Миколаївського аграрного університету та бажає пройти службу в Збройних силах України. Просить вирок змінити та призначити покарання у вигляді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав подану апеляцію, думку прокурора Кириленка Є.В., який вважав вирок законним і обґрунтованим та просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку, яким дано аналіз.

В цій частині вирок не оскаржується.

Дії ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Що стосується покарання, то воно призначено засудженому ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, даних про його особу, яка позитивно характеризується, того, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є студентом 4 курсу Миколаївського аграрного університету, тобто з урахуванням тих обставин, на які посилається апелянт.

Підстав для зміни вироку та призначення засудженому реального покарання у виді штрафу, як просить апелянт, немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2010 року відносно ОСОБА_2 без зміни.

Головуючий

Судді