Номер провадження: 11-сс/785/1066/17
Номер справи місцевого суду: 1-кс/522/5992/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Фалешти Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України і застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

ОСОБА_7 заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21 по 7 годину, заборонено відлучатися з місця проживання без дозволуслідчого,прокурораабо суду,зобов`язано повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати більш м`якийзапобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з огляду на те, що з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, але, на думку суду, зазначена підозра є передчасною.
Можливість призначення ОСОБА_7 , у разі визнання його винним, покарання у вигляді позбавлення волі, свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, проте в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на заявника, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, є припущенням.

Оскільки сама лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою з таких підстав:
- слідчий суддя не врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим;
- слідчий суддя, у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, не обґрунтував недоведеність прокурором обставин, передбачених ч.ч.1-3 зазначеної норми кримінального процесуального закону та не зазначив, які саме обставини не доведені прокурором;
- слідчий суддя надав лише правову оцінку показанням підозрюваного, не врахувавши норми КПК України, щодо реалізації прав потерпілого у кримінальному провадженні та не врахував, що підозрюваний не зареєстрований за місцем тимчасового проживання.
Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, а твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на заявника, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є припущенням, адже у клопотанні слідчого, окрім загальних формулювань, не зазначено, що саме може знищити, сховати або спотворити підозрюваний.

Отже, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є обґрунтованим.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не проживає за адресою АДРЕСА_2 , оскільки останній по першому виклику, з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції та пояснив, що наймає зазначене житло, натомість прокурор не надав доказів, які свідчать про порушення підозрюваним обов`язків покладених на нього оскаржуваною ухвалою.
Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
Окрім того, суд апеляційної інстанції зважає на те, що при застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не визначив строк дії ухвали, тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із зобов`язанням його не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 по 7:00 годину наступної доби.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не відлучатися з місця проживання без дозволуслідчого,прокурораабо суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Строк дії ухвали апеляційного суду до 27.08.2017 року включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_7 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3