Дата документу Справа № 0827/4672/2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 0827/4672/2012 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/595/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку)
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2017 року, якою клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення залишено без задоволення.
В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просить зарахувати у строк покарання у виді позбавленні волі строк попереднього ув`язнення в період часу з 03.09.2008 року по 12.09.2008 року та з 28.07.2009 року по 17.06.2010 року у відповідності до вимог ст.72 ч. 5 КК України.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, зазначив, що захисник засудженого ОСОБА_7 вже звертався з аналогічним клопотанням та йому було відмовлено, ухвала суду з цього приводу набрала законної сили та не скасована в установленому порядку.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк тримання під вартою в період з 28 липня 2009 року по 03 червня 2010 року, з 03 вересня по 12 вересня 2008 року зарахувати як день арешту за два дня позбавлення волі.
Вважає, не вірним доводи суду першої інстанції, що зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, можливо лише в рамках одного провадження.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважав законним та обґрунтованим, просив залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, судова колегія приходить до висновку, що задоволенню вона не підлягає з наступних підстав.
Положеннями ст. 409 КПК України визначені підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
При апеляційному розгляді не встановлені підстави для скасування або зміни судового рішення суду першої інстанції, передбачені ст. 409 КПК України, в тому числі, відсутнє неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Так, доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що суд не перерахував строк попереднього ув`язнення в період часу з 03.09.2008 року по 12.09.2008 року та з 28.07.2009 року по 17.06.2010 року за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2010 року, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно до роз`яснень п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
Із матеріалів справи вбачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2010 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69, 70, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 28.07.2009 року та до строку відбування покарання зараховано строк перебування під вартою з 03 по 12 вересня 2008 року.
ОСОБА_7 звільнився 12.07.2011 року умовно-достроково. Не відбутий строк 1 рік 6 місяців 15 днів.
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строк на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2010 року, та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією усього належного йому майна. Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 29 березня 2012 року.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 року клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 щодо зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення розглянуто та задоволено частково, а саме ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.02.2012 року по 27.05.2013 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
З ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 року вбачається, що захисником засудженого ОСОБА_7 одночасно ставилось питання про зарахування ОСОБА_7 до строку покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2010 року та у цій частині у задоволенні клопотання було відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.03.2016 року клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 року залишено без задоволення, апеляційна скарга захисника засудженого повернута.
Ухвалою Вищого Спеціалізованого України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.07.2016 року касаційна скарга засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28.03.2016 року повернута.
Таким чином засудженому ОСОБА_7 згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 року вже зараховано строк попереднього ув`язнення, ухвала набрала законної сили, не скасована в установленому порядку.
На переконання колегії суддів строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 03.09.2008 року по 12.09.2008 року та з 28.07.2009 року по 17.06.2010 року не підлягав перерахунку в порядку ч.5ст.72 КК України, оскільки у вказаний період ОСОБА_7 перебував під вартою в рамках іншого кримінального провадження ніж в тому за яке він фактично відбуває покарання на теперішній час.
Отже, розглядаючи клопотання засудженого в порядку ст. 537, 539 КПК України та з`ясувавши наведені обставини, районний суд вірно встановив відсутність підстав для задоволення вимог в частині перерахунку строку з 03.09.2008 року по 12.09.2008 року та з 28.07.2009 року по 17.06.2010 року.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання ОСОБА_7 не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2017 року, якою клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення залишено без задоволення - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:1. 2. 3.