У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 7 червня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням, установлено іспитовий строк тривалістю 3 роки та покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції і періодично з'являтися до цих органів для реєстрації.

11 листопада 2015 року Апеляційний суд Івано-Франківської області скасував вирок місцевого суду в частині застосування ст. 75 КК, постановив вважати ОСОБА_4 винуватим за ч. 1 ст. 121 КК та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 квітня 2016 року відмовила в задоволенні касаційних скарг засудженого і його захисника та залишила вирок апеляційного суду без зміни.

29 травня 2017 року засуджений ОСОБА_4 подав заяву про перегляд судових рішень щодо нього з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 445 КПК, у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України. Просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції та вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2015 року щодо нього і направити справу на новий апеляційний розгляд. На підтвердження підстави для перегляду посилається на висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 8 грудня 2016 року № 5-358(15)16.

Клопотання про поновлення процесуального строку заявник обґрунтовує тим, що не зміг вчасно звернутися із заявою, оскільки не мав змоги отримати кваліфіковані юридичні послуги з огляду на скрутне матеріальне становище та важкі сімейні обставини.

Заслухавши доповідача та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

Згідно зі ст. 113 КПК, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов'язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК. У разі пропущення строку суд може його поновити, якщо причини пропущення будуть визнані поважними. До поважних причин належать такі, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як убачається із даного судового провадження, 17 березня 2017 року засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5. зверталися до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень ОСОБА_4 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК. Також заявники клопотали про поновлення строку подання заяви з обґрунтуванням, що є аналогічним розглядуваному. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 27 березня 2017 року засудженому ОСОБА_4 строк подання заяви було поновлено. Тобто вже станом на 10 березня 2017 року - дату укладення договору про надання правової допомоги, що міститься в матеріалах судового провадження, - засуджений ОСОБА_4 отримував кваліфіковані юридичні послуги від адвоката ОСОБА_5., а отже твердження заявника щодо причин пропущення процесуального строку є безпідставними.

Обставин, які б були об'єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення заявника, та які позбавили ОСОБА_4 можливості подати заяву у визначений законом строк, у клопотанні не наведено. З огляду на викладене, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає.

Згідно з ч. 6 ст. 447 КПК, у разі відмови в поновленні строку заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду.

Керуючись ст. 447 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього Верховним Судом України.

Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3