АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/660/17 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/4637/17-к Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 року клопотання слідчого СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України задоволено частково.Застосувано до підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб - до 06 червня 2017 року;заборонено з 22-00 години до 06-00 години залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого Холодногірського відділу поліції м. - ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 , прокурора та суду.
Задовольняючи клопотання слідчого частково слідчий суддя виходив з того, що слідчим не доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України та не надано доказів про підвищену соціальну небезпеку ОСОБА_7 , можливість вчинення нового кримінального правопорушення, тому застосування запобіжного заходу щодо неї є необхідним для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. З урахуванням знаходження на утриманні трьох малолітніх дітей суд прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді домашнього арешту, з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказав наступне. Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував те, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 переховувалась від органу досудового слідства, у звязку з чим була оголошена у розшук та оперативним підрозділами вживались заходи по встановленню її місця знаходження. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може забезпечити запобігання ризикам, які передбачені вимогами ст. п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя виходив з положень ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, крмі випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.
22.12.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Згідно підозри ОСОБА_7 22 червня 2016 року близько 12-00 год., перебуваючи у приміщенні кафе «Дев`ятка», яке розташоване по вул. Височиненка в м. Харкові, познайомилась з ОСОБА_9 , з яким в подальшому почала вживати алкогольні напої. Через деякий час в ході спілкування ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_9 піти до неї додому з метою подальшого вживання алкогольних напоїв, на що останній погодився. Вони прослідували за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши до будинку ОСОБА_7 . ОСОБА_9 зайшов до спальної кімнати та поклав на тумбу свою барсетку чорного кольору, а сам ліг на ліжко та заснув. В цей момент ОСОБА_7 вийшла на подвір`я свого домоволодіння покурити. Повернувшись до спальної кімнати та побачивши, що ОСОБА_9 спить у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, ОСОБА_7 , діючи таємно з корисливих мотивів, впевнившись, що ОСОБА_9 спить та не спостерігає за її діями, шляхом вільного доступу таємно з тумби викрала барсетку чорного кольору, яка належала ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з корисних мотивів, впевнившись, що ОСОБА_9 продовжує відпочивати та не спостерігає за її протиправними діями, підійшла до нього та витягнула з лівої кишені шортів, вдягнених на ньому мобільний телефон марки «Prestigio muze C 3» в корпусі чорного кольору, та зникла з місця вчинення кримінального правопорушення. Викраденим майном розпорядилась на свій розсуд, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальний збиток.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні крадіжки, а саме таємному викрадені чужого майна вчинена повторно.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
У розумінні ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, визначеним даною статтею.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу має відповідати вимогам ст.184 КПК України, а саме, крім інших відомостей, має містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, посилання на матеріали, що підтверджують це, обґрунтування неможливості запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами клопотання. Крім того, колегія суддів вважає доведеним існування ризиків, які встановлені слідчим суддею, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тоді як наявність ризику, передбаченого п.п. 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який вказаний у клопотанні, не підтверджено. Даних здійснення підозрюваною будь-яким чином впливу на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, доказів щодо підвищеної соціальної небезпеки, можливості вчинити нове кримінальне правопорушення не надано. Даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики, в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, як зазначив суд, не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Враховуючи положення ч. 1 п.3 ст. 194 КПК України особу підозрюваної і її соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, інші обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існує можливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж просить сторона обвинувачення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 відхилити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді