Справа № 367/7174/16-к
У Х В А Л А
07 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 02.04.2016р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00001116 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила про відповідність обвинувальних актів вимогам закону та у зв`язку із цим можливість призначення їх до розгляду.

Обвинувачені та їх захисники підтримали думку прокурора.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.12 № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, вказані обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті, оскільки згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування таких обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а суд розглядає справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Вивчивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 02.04.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00001116 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення кожного з обвинувачених та містить суперечності.

Так, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено, що ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом умовлянь вчинити розбійний напад на ОСОБА_9 і з метою схилення їх до злочину зі словами: «Дивіться як треба.» підбіг до ОСОБА_9 ззаду і наніс йому удар ліктем правої руки в область потилиці, від чого той впав на землю. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підбігли на допомогу ОСОБА_6 і почали наносити ОСОБА_9 удари ногами по голові та тулубу, нанісши йому декілька ударів (3-;) кожен.

Однак, ні при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, ні в обвинуваченні, не вказано коли відбулась змова між обвинуваченими і про що вони домовились, як розподілили між собою ролі, тощо, хоч всі вони обвинувачуються у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, в обвинуваченні кожного з обвинувачених вказано, що обвинуваченими потерпілому було нанесено 4-5 ударів, що суперечить викладеному у фактичних обставинах кримінального правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_9 було нанесено кожним з обвинувачених декілька ударів (3-;).

До того ж, у фактичних обставинах кримінального правопорушення, в обвинуваченнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначено, що грошові кошти в розмірі 08,00 грн. із задньої кишені ОСОБА_9 взяв ОСОБА_8 , а в обвинуваченні ОСОБА_6 вказано, що це зробив ОСОБА_6 .

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу не відпали.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_8 залишили дане клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягають задоволенню, а строк тримання під вартою обвинувачених слід продовжити на 60 днів, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 06.01.2017 р.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні насильницького злочину, тому існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, зможе чинити тиск на потерпілого, свідків по справі та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд також враховує, що обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання в Київській області, у нього відсутні міцні соціальні зв?язки, що вказує на наявність ризику переховування його від суду.

Наявність таких ризиків спонукає суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню зазначених ризиків.

Із зазначеного вище суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт.

Також в судовому засіданні встановлено, що під час досудового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 06.01.2017 р.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні насильницького злочину, тому існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, зможе чинити тиск на потерпілого, свідків по справі та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд також враховує, що обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання в Київській області, у нього відсутні міцні соціальні зв?язки, що вказує на наявність ризику переховування його від суду.

Наявність таких ризиків спонукає суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню зазначених ризиків.

Із зазначеного вище суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 291, 314, 315 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 02.04.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00001116 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 10 днів.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 07.12.2016 р. по 04.02.2017 р. включно.

На ухвалу в частині повернення обвинувального акту може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 12.12.2016 р. о 08год 30хв.

Суддя: ОСОБА_1