Справа № 191/1722/17
Провадження № 1-кп/191/269/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження №0000596 від 09 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований тапроживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*15.01.2003 року Жовтневим райсудом м. Дніпропетровська за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

*08.08.2003 року Самарським райсудом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч. 4 ст.185, ст. 70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

*12.08.2008 року Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263, ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

*31.10.2008 року Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

*27.07.2012 року Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

*01.11.2012 року Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

*14.05.2013 року Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.189, 70,71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 24.03.2017 у зв`язку з відбуттям покарання;

*22.05.2017 року Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,-

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
09 квітня 2017 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились біля території Іларіонівської КМС-6, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Придніпровська, 10. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та він, попередньо повідомивши ОСОБА_8 , що відлучиться по справам з метою забрати свої металеві речі, які знаходяться на території підприємства КМС-6 Придніпровської залізниці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник через ворота на територію даного підприємства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись у відсутності свідків та в тому, що його дії носять таємний характер, за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, проник до колійної машини ЩОМ-МФ № 19151588, звідки викрав підшипники в кількості 53 шт., що належать Іларіонівській КМС-6, вартість яких згідно висновку експерта № 24/05 від 17.05.2017 року становить 3833 грн. 26 коп.

Після чого ОСОБА_3 дані підшипники перекинув через ворота та сам переліз через них. Підшипники ОСОБА_3 склав до коляски зелено-салатового кольору, яка була у його співмешканки. Після чого ОСОБА_3 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив КМС-6 ст. Іларіонове матеріальний збиток на загальну суму 3833 грн. 26 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст.185 КК України .

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, а також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в умовах ізоляції від суспільства в межах інкримінованого йому діяння.
Оскільки зазначений злочин вчинено ОСОБА_3 до постановлення вироку Амур-Нижньодніпровським райсудом м. Дніпропетровська від 22.05.2017 року, то йому слід призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Речові докази у справі шарикові та роликові підшипники в кількості 53 шт., які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 повернути у власність РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; дитячу коляску б/в, виконану промисловим способом, з рамою чорно-стального кольору з написом «VIVAN», на якій зверху прилаштована люлька з матерії зелено-салатового кольору з написом «Anmar» - знищити.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська від 22 травня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: шарикові та роликові підшипники в кількості 53 шт., які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 повернути у власність РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; дитячу коляску б/в, виконану промисловим способом, з рамою чорно-стального кольору з написом «VIVAN», на якій зверху прилаштована люлька з матерії зелено-салатового кольору з написом «Anmar» - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1