Справа № 364/412/17
Провадження № 1-кп/364/34/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» (далі КП КОР «Тетіївтепломережа») ОСОБА_6 (довіреність від 17.01.2017 р. № 10),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 06.01.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черепин, Тетіївський р-н, Київська обл., громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 191 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 06.04.2017 р. надійшов затверджений прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06.01.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черепин, Тетіївський р-н, Київська обл., громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 191 КК України.

Крім того, разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 15.03.2017 р., укладена між представником потерпілого КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 .

Також разом з обвинувальним актом надійшов цивільний позов, поданий прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Київської обласної ради, КП КОР «Тетіївтепломережа» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, у розмірі 140 410,55 грн.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області згідно з визначеною ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.03.2017 р. підсудністю.

У підготовчому судовому засіданні 11.05.2017 р., призначеному ухвалою Володарського районного суду Київської області від 07.04.2017 р. у порядку статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), було оголошено перерву до 15.05.2017 р. через відсутність можливості фіксації засідання з технічних причин (відключення електроенергії).

У підготовчому судовому засіданні 15.05.2017 р. оголошено перерву до 29.05.2017 р. для надання часу сторонам надісланої до суду угоди про примирення на виправлення недоліків і внесення незначних змін до змісту цієї угоди (Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод від 22.01.2014 р.).

15.05.2017 р. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд та затвердження нової редакції Угоди про примирення від 15.03.2017 р., укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні 29.05.2017 р. судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 згідно із трудовим контрактом від 16.06.2010 р. № 3, укладеним між Головним управлінням житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації (далі Органом управління) в особі начальника ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_4 , його призначено на посаду директора КП КОР «Тетіївтепломережа» з 16.06.2010 р. до 17.06.2013 р., відповідно до додаткової угоди від 18.06.2013 р. № 3 строк дії контракту продовжено до 17.06.2014 р.

Згідно з пунктом 4 трудового контракту керівник є повноваженим представником Підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків, передбачених законодавчими актами, визначених статутом підприємства, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 9 трудового контракту керівник здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, статутом підприємства, контрактом та наказами Головного управління житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації.

Тобто, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора КП КОР «Тетіївтепломережа», був службовою особою, наділеною повноваженнями виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Крім того, пунктом 12.3. трудового контракту на керівника покладено обов`язок забезпечувати відповідність рішень, ухвалених керівником чинному законодавству України, статуту підприємства, розпорядженням Київської обласної державної адміністрації та наказам Головного управління житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.

Відповідно до Положення Київської обласної ради від 31.07.2012 р. № 430-21-V керівникам комунальних підприємств Київської обласної ради винагороди, премії та надбавки виплачуються з дозволу Органу управління, в даному випадку Головного управління житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації.

Окрім того, відповідно до пункту 19 трудового контракту заробітна плата керівника складається з:

а) посадового окладу, згідно із штатним розписом, який затверджується начальником Головного управління житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації за погодженням із заступником голови Київської обласної державної адміністрації;

б) інших обов`язкових виплат та компенсацій, які передбачені чинним законодавством України з дозволу Органу правління;

в) за результатами роботи та з дозволу Органу управління, місячна, квартальна премія в розмірі до 100 відсотків нарахованої заробітної плати за посадовим окладом.

Пунктом 20 трудового контракту передбачено, що керівникові з дозволу Органу управління можуть виплачуватись:

винагорода за підсумками роботи за рік відповідно до діючого на Підприємстві положення;

винагорода за вислугу років відповідно до діючого на Підприємстві положення;

надбавки та премії до урочистих подій, державних та професійних свят, відповідно до колективного договору підприємства.

На виконання вказаних умов контракту Департаментом житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації за період часу з 01.08.2011 р. до 01.07.2014 р. видано 16 наказів про виплату премії на надбавки директору КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_4 , а саме: накази від 30.08.2011 р. № 58, від 28.10.2011 р. № 67, від 28.11.2011 р. № 77, від 26.12.2011 р. № 86, від 01.02.2012 р. № 10-ОС, від 26.04.2012 р. № 27, від 26.09.2012 р. № 75-ОС, від 05.11.2012 р. № 86-ОС, від 30.11.2012 р. № 91-ОС, від 21.12.2012 р. № 98-ОС, від 01.03.2013 р. № 12-ОС, від 29.03.2013 р. № 27-ОС, від 02.04.2013 р. № 5-ОС, від 14.05.2013 р. № 13-ОС, від 16.05.2013 р. № 17-ОС, від 21.10.2013 р. № 74-ОС.

Однак, директор КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_4 , будучи службовою особою, маючи прямий злочинний умисел на заволодіння коштами КП КОР «Тетіївтепломережа», шляхом зловживання службовим становищем, у період часу з квітня по липень 2012 року, з травня по грудень 2013 року, з січня по червень 2014 року, точного часу та місця вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи про встановлений порядок нарахування премій директору комунального підприємства, всупереч вимог Положення Київської обласної ради від 31.07.2012 р. № 430-21-V та умов трудового контракту, підписав накази та розпорядження про виплату премій надбавок і заохочень за інтенсивність праці та особливий характер роботи на загальну суму 101 110,55 грн., а саме:

наказом від 02.04.2012 р. № 14/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час в березні 2012 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 03.05.2012 р. № 18/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час в квітні 2012 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 04.06.2012 р. № 21/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у травні 2012 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 02.07.2012 р. № 23/1/п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у червні 2012 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 06.08.2012 р. № 30/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у липні 2012 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 03.06.2013 р. № 20/1/п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у травні 2013 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 03.07.2013 р. № 22/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у червні 2013 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 05.08.2013 р. № 29/1/п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у липні 2013 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 02.09.2013 р. № 34/1/п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у серпні 2013 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 07.11.2013 р. № 43/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у жовтні 2013 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

розпорядженням від 06.01.2014 р. № 6, яким зобов`язав бухгалтерію підприємства провести нарахування та виплату матеріального забезпечення керівника, згідно із умовами контракту та виконання показників ефективності використання майна і прибутку КП КОР «Тетіївтепломережа» за відповідні періоди 2013 року;

наказом від 06.01.2014 р. № 06/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у грудні 2013 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 03.02.2014 р. № 10 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у січні 2014 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 04.03.2014 р. № 13/1-п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у лютому 2014 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 03.04.2014 р. № 14/п/1 призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у березні 2014 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 08.05.2014 р. № 20/1/п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у квітні 2014 року за особливий характер роботи та інтенсивність праці;

наказом від 04.07.2014 р. № 31/1-п призначив премію в розмірі 50 % та надбавку в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час у червні 2014 року за особливий характер та інтенсивність праці.

На підставі вказаних розпорядчих документів бухгалтерією КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_4 нараховано та фактично виплачено кошти вказаного підприємства, а саме: в квітні 2012 року в сумі 12 363 грн., травні 2012 року в сумі 3 091 грн., червні 2012 року в сумі 3 091 грн., липні 2012 року в сумі 3 784 грн., травні 2013 року в сумі 3 421,50 грн., червні 2013 року в сумі 6 843 грн., серпні 2013 року в сумі 1 464,65 грн., вересні 2013 року в сумі 2 052,90 грн., грудні 2013 року в сумі 6 843 грн, січні 2014 року в сумі 13 686 грн., лютому 2014 року в сумі 13 686 грн., березні 2014 року в сумі 10 264,50 грн., квітні 2014 року в сумі 6 843 грн., червні 2014 року в сумі 13 686 грн., на загальну суму 101 110,55 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи з єдиним прямим умислом, спрямованим на заволодіння коштами КП КОР «Тетіївтепломережа» шляхом зловживання службовим становищем, в період часу вересень 2011 року, січень-лютий, червень, серпень-жовтень 2012 року, січень, березень, квітень, червень, серпень-жовтень 2013 року, січень-червень 2014 року, точного часу та місця вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи про встановлений порядок нарахування премій, надбавок і заохочень за інтенсивність праці та особливий характер роботи директору комунального підприємства, всупереч вимог Положення Київської обласної ради від 31.07.2012 р. № 430-21-V та умов трудового контракту, підписав накази про виплату премій надбавок і заохочень за інтенсивність праці та особливий характер роботи на загальну суму 39 300 грн., а саме:

наказом від 23.09.2011 р. № 31 призначив премію в сумі 300 грн.;

наказом від 25.01.2012 р. № 6 призначив премію в сумі 7 000 грн.;

наказом від 24.02.2012 р. № 09 призначив премію в сумі 500 грн.;

наказом від 27.06.2012 р. № 23 призначив премію в сумі 700 грн.;

наказом від 21.08.2012 р. № 33 призначив премію в сумі 700 грн.;

наказом від 21.09.2012 р. № 39 призначив премію в сумі 400 грн.;

наказом від 18.10.2012 р. № 47 призначив премію в сумі 400 грн.;

наказом від 25.01.2013 р. № 7 призначив премію в сумі 10 000 грн.;

наказом від 15.03.2013 р. № 12 призначив премію в сумі 500 грн.;

наказом від 16.04.2013 р. № 14/1 призначив премію в сумі 500 грн.;

наказом від 27.06.2013 р. № 21 призначив премію в сумі 1 000 грн.;

наказом від 23.08.2013 р. № 32 призначив премію в сумі 1 000 грн.;

наказом від 19.09.2013 р. № 35 призначив премію в сумі 500 грн.;

наказом від 18.10.2013 р. № 42 призначив премію в сумі 500 грн.;

наказом від 06.01.2014 р. № 07 призначив премію в сумі 12 000 грн.;

наказом від 17.02.2014 р. № 12 призначив премію в сумі 300 грн.;

наказом від 13.03.2014 р. № 14 призначив премію в сумі 1 000 грн.;

наказом від 14.04.2014 р. № 14/1 призначив премію в сумі 1 000 грн.;

наказом від 26.06.2014 р. № 28/1 призначив премію в сумі 1 000 грн.

На підставі вказаних розпорядчих документів бухгалтерією КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_4 нараховано та фактично виплачено кошти вказаного підприємства, а саме: у вересні 2011 року в сумі 300 грн.; січні 2012 року в сумі 7 000 грн.; лютому 2012 року в сумі 500 грн.; червні 2012 року в сумі 700 грн.; серпні 2012 року в сумі 700 грн.; вересні 2012 року в сумі 400 грн.; жовтні 2012 року в сумі 400 грн.; січні 2013 року в сумі 10 000 грн.; березні 2013 року в сумі 500 грн.; квітні 2013 року в сумі 500 грн.; червні 2013 року в сумі 1 000 грн.; серпні 2013 року в сумі 1 000 грн.; вересні 2013 року в сумі 500 грн.; жовтні 2013 року в сумі 500 грн.; січні 2014 року в сумі 12 000 грн.; лютому 2014 року в сумі 300 грн.; березні 2014 року в сумі 1 000 грн.; квітні 2014 року в сумі 1 000 грн.; червні 2014 року в сумі 1 000 грн.; на загальну суму 39 300 грн.

Таким чином, директор КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_4 , будучи службовою особою, заволодів чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, а саме: обернув на свою користь кошти КП КОР «Тетіївтепломережа» з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби та незаконно і безпідставно отримав премії, доплати і винагороди без дотримання порядку здійснення таких виплат, передбаченого вимогами трудового контракту, а також Положення Київської обласної ради від 31.07.2012 р. № 430-21-V, на загальну суму 140 410,55 грн., заподіявши державі в особі КП КОР «Тетіївтепломережа» істотної шкоди на вказану суму.

15.03.2017 р. між представником потерпілого КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 укладено угоду про примирення відповідно до вимог статей 468, 469, 471 КПК України з урахуванням змін, викладених у новій редакції цієї угоди, поданої до суду 15.05.2017 р. (змінено статус особи з огляду на стадію кримінального провадження, змінено дату відшкодування обвинуваченим шкоди з огляду на дати здійснених ним вже платежів, уточнено наслідки невиконання угоди).

Згідно з умовами зазначеної угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною другою статті 191 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався добровільно відшкодувати завдану шкоду до 01.06.2017 р.

У підготовчих судових засіданнях 15 та 29.05.2017 р. обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 191 КК України, ствердив викладені в угоді про примирення обставини його вчинення, а також надав суду докази (копії квитанцій) добровільного відшкодування завданої шкоди.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

Стосовно правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною другою статті 191 КК України як заволодіння чужим майно шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем суд, заслухавши думку присутніх у підготовчому судовому засіданні учасників судового провадження, дійшов висновку про неправильне визначення в обвинувальному акті та, відповідно, в угоді про примирення кваліфікуючої ознаки, передбаченої диспозицією частини другої статті 191 КК України з огляду на таке.

У статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Згідно з роз`ясненням, викладеним у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення, а також звернуто увагу захисником обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора КП КОР «Тетіївтепломережа», був службовою особою, наділеною повноваженнями виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, відтак він був наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами названого підприємства (зокрема, щодо нарахування і виплати премій, надбавок працівникам цього підприємства), а тому ці кошти були ввірені йому і перебували в його законному віданні, тобто знаходилися в нього на законних підставах і стосовно них ОСОБА_4 здійснював повноваження щодо розпорядження, управління тощо. Використавши ці повноваження для обернення зазначених коштів на свою користь, ОСОБА_4 здійснив саме привласнення коштів КП КОР «Тетіївтепломережа», а не заволодіння.

Разом з тим, суд вважає, що уточнення згідно із законом форми вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину за кваліфікуючими ознаками, передбаченими диспозицією частини другої статті 191 КК України, не впливає в цілому на правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , що не заперчувалося в підготовчому судовому засіданні учасниками судового провадження.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та кваліфікує такі дії за частиною другою статті 191 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 15.03.2017 р. зі змінами від 15.05.2017 р. сторонами цієї угоди погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною другою статті 191 КК України, а саме: позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік із звільненням ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною першою статті 76 КК України.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, визначені статтею 473 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За вимогами частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 191 КК України, який згідно зі статтею 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид

покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

З огляду на викладене та враховуючи наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину, відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують йому покарання, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 15.03.2017 р. (зі змінами від 15.05.2017 р.) між представником потерпілого КП КОР «Тетіївтепломережа» ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Завдана обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальна шкода була відшкодована ним потерпілому КП КОР «Тетіївтепломережа» у межах визначених угодою про примирення строків, на підтвердження суду було надано копії квитанцій від 27.03.2017 р. на суму 40 000 грн., 13.04.2017 р. на суму 60 000 грн., 28.04.2017 р. на суму 40 000 грн., 11.05.2017 р. на суму 410,55 грн. (а.п. 30-32), загальна сума складає 140 410,55 грн.

У зв`язку з відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 шкоди у повному обсязі прокурором ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні 11.05.2017 р. було заявлено усне клопотання про залишення поданого нею цивільного позову без розгляду. Це клопотання підтримано усіма учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд бере до уваги те, що прокурором перед судом таке питання не порушувалося, з учасниками процесу не обговорювалось, а також враховуючи, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки і не ухилявся від викликів до суду, суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 124 КПК України.

Керуючись статтями 124, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, частиною третьою статті 394, статтями 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 15.03.2017 р. (зі змінами від 15.05.2017 р.) між представником потерпілого Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 06.01.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005, ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 191 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення від 15.03.2017 р. (зі змінами від 15.05.2017 р.) покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статтю 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов, заявлений у даному кримінальному провадженні прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, у розмірі 140 410,55 грн., залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів: на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 (сорок) коп.; на проведення судової економічної експертизи у сумі 4 300 (чотири тисячі триста) грн. 80 (вісімдесят) коп., загальна сума 5 181 (п`ять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 та представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1