АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4277/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
07 грудня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 22 січня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 200000000 гривень, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Оріхів Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює адвокатом Полтавської області колегії адвокатів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовженняОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення слідчих та розшукових дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано, що зазначені у клопотанні обставини не підтверджені належними та допустимими доказами і не досліджено, що ОСОБА_8 у період з 2010 року по 2014 рік не був посадовою особою, не знаходився у трудових відносинах з ДК «Газ Україна», а лише здійснював консультаційну допомогу відповідно до договору про надання послуг, а також те, що ОСОБА_8 з`являвся за викликом до органу досудового розслідування, давав пояснення, допитувався у якості свідка та приймав участь у всіх слідчих діях.
Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що на час затримання ОСОБА_8 підстави, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, були відсутні, оскільки фактично злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , скоєно в період з 2010 року по 2014 рік.
Крім того, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та на його утриманні знаходяться неповнолітні діти, батьки похилого віку і дружина. При цьому автор апеляції стверджує, що слідчим суддею визначено ОСОБА_8 завідомо непомірний для останнього розмір застави.
Також захисник вказує, що в оскаржуваній ухвалі зазначено прокурора, який приймав участь в розгляді клопотання ОСОБА_11 , однак, як запевняє апелянт, в судовому засіданні приймав участь інший прокурор, а саме ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Підставою для визначення територіальної юрисдикції розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 стала постанова від 19 травня 2016 року Генерального прокурора України ОСОБА_12 про доручення проведення досудового розслідування слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, а цей слідчий відділ знаходиться в Голосіївському районі міста Києва по вулиці Антоновича, 114.
14 червня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 серпня 2016 року, з визначенням застави у розмірі 200000000 гривень.
08 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 жовтня 2016 року, з визначенням застави у розмірі 200000000 гривень.
04 жовтня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою до 27 листопада 2016 року, з визначенням застави у розмірі 200000000 гривень.
23 листопада 2016 року заступник Генерального прокурора України Головний військовий прокурор ОСОБА_9 звернувся доГолосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовженняОСОБА_8 строку тримання під вартою.Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, інших членів злочинної організації, узгоджувати з ними свої дії, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
24 листопада 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 було задоволено та продовженоОСОБА_8 строк тримання під вартою до 22 січня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 200000000 гривень.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 , а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається у клопотаннізаступник Генерального прокурора України Головний військовий прокурор ОСОБА_9 , дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших членів злочинної організації, узгоджувати з ними свої дії, вчинити інше кримінальне правопорушення,а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 , врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Крім того, враховуючи характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також їх надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави в розмірі саме 200000000 гривень, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Це не суперечить положенням абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки даний випадок є виключним з огляду на розмір шкоди понад 2 млрд. гривень, заподіяної злочинами, в яких підозрюється ОСОБА_8 .
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, як відсутнє і порушення у даному провадженні правил територіальної підсудності, на яке звертає увагу захисник ОСОБА_7 , оскільки за наявними в матеріалах провадження документами адреса другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України: місто Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі міста Києва. Так як Генеральним прокурором України саме цьому органу досудового розслідування визначено проводити досудове розслідування у даному провадженні, то Голосіївському районному суду міста Києва і підсудне вирішення клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Також межах строку досудового розслідування було продовжено слідчим суддею строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою. При цьому колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування продовження строків досудового розслідування було здійснено відповідно до вимог закону, а тому доводи захисника про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 22 січня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 200000000 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4