Справа № 741/810/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/231/2017
Категорія - ст. 187 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000179, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та прокурора на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2016 року, по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, раніше судимого

25.06.2010 року Носівським райсудом по ст.185 ч. 3 КК України до 3 років п/в з застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки, 20.08.2010 року Носівським райсудом по ст. 185 ч. 2 КК України до 80 годин громадських робіт,

30.03.2011 року Носівським райсудом по ст. 389 ч. 2 КК України арешт на строк 5 місяців 9 днів, 29.07.2011 року Носівським райсудом по ст. 121 ч. 1, ст. 185 ч. 3, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 4 міс. п/в, звільнено 16.03.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, судимості не погашені,

у вчиненні кримінальних правопорушень по ст. 185 ч. 3, ст. 194 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, раніше судимого

30.11.2015 року Носівським райсудом по ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 1 міс. п/в, 04.03.2016 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області вирок змінено і застосовано ст. 75 КК України на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення по ст. 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, освіта середня, працюючого підсобним робітником ТОВ «БК Азур Груп» м. Києва, раніше не судимого,

у вчинення кримінального правопорушення по ст. 185 ч. 3 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання:

по ст. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі,

по ст. 194 ч. 2 КК України 8 років позбавлення волі,

по ст. 185 ч. 2 КК України 1 рік позбавлення волі,

по ст. 187 ч. 2 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначено покарання, шляхом часткового складання призначених покарань десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину по ст. 187 ч. 2 КК України і призначено йому з застосуванням ст. 69 КК України три роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно визначено покарання чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину по ст. 185 ч. 3 КК України і призначено йому покарання три роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 4755 гр. 58 коп. на користь держави на відшкодування витрат за провадження експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_7 263 гр.88 коп. на користь держави на відшкодування витрат за провадження експертиз.

Судом встановлено, що 2 квітня 2016 року близько 2 годині ночі в місті Носівці ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки прийшли до магазину «Продмаг» по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_13 , де ОСОБА_14 , зірвавши на вікні решітку, проник до магазину і таємно викрав та передав через розбите вікно ОСОБА_8 матеріальних цінностей на 290 гр. 39 коп., з яким ОСОБА_8 зник з місця скоєння крадіжки.

Після цього у ОСОБА_6 виник умисел на підпал магазину, і він з допомогою запальнички підпалив картонні ящики в магазині, після чого через вікно виліз з магазину і пішов додому. В результаті підпалу пожежею було знищено будівлю магазину вартістю 101904 грн. та майно на загальну суму 331734 грн. 76 коп.

4 квітня 2016 року в період часу з 14 до 16 години в місті Носівці ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_15 по АДРЕСА_5 , таємно викрав належне їй майно на загальну суму 1965 гр.

4 квітня 2016 року біля 22 години 30 хв. в місті Носівці ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном вчинили напад на ОСОБА_16 , нанісши йому один удар дерев`яним поліном по голові та численні удари кулаками і ногами по голові та тулубу, чим спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, крововиливів обох очей, забою носа, крововиливів нижньої губи , забою правої щоки, забійної рани лоба, чотирьох забійних ран та саден волосяної частини голови, крововиливів стегна, грудної клітки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого заволоділи його мобільним телефоном марки «Нокіа 215 Дуал»» вартістю 570 гривень.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність своєї вини у вчиненні крадіжки у ОСОБА_13 та умисного знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах шляхом підпалу, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з рішенням суду щодо іншого обвинувачення, просив вирок районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного прямого доказу на підтвердження його винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка майна в ОСОБА_15 ) та ч. 2 ст. 187 КК України (розбійний напад на ОСОБА_16 ), суд послався на докази, які надані стороною обвинувачення незаконним шляхом.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив вирок районного суду скасувати та закрити відносно нього провадження по справі. Вказує, що в матеріалах провадження відсутні докази його причетності до скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (розбійний напад на ОСОБА_16 ).

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалити новий вирок, виключивши віктимну поведінку потерпілих як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Носівського районного суду від 30.11.2015 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання строк тримання ОСОБА_7 під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.04.2016 по день ухвалення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування своїх вимог, вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд не вказав і не вмотивував які саме обставини і чому істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та впливають на пом`якшення. Також, суд безпідставно визнав пом`якшуючою обставиною ОСОБА_7 та ОСОБА_6 віктимну поведінку потерпілих. Судом, також, не враховано тяжкість вчиненого злочину (тяжкий), його підвищену суспільну небезпеку, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який ніде не працює, на утримані нікого не має, через місяць після звільнення від відбування покарання з іспитовим строком знову вчинив злочин.

Крім того, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при покладенні на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме стара редакція.

Прокурор у запереченнях на апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважав доведеною вину обох у чиненні злочинів за яких їх засуджено.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вказував на необґрунтованість доводів прокурора в своїй апеляції та просив її залишити без задоволення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які просили скасувати вирок в частині засудження за розбійний напад на потерпілого ОСОБА_20 , їх захисників, які підтримали позицію своїх підзахисних, обвинуваченого ОСОБА_21 та його адвоката, які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора та прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинувачених та просив задовольнити подану апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів

У С Т А Н О В И Л А :

2 квітня 2016 року близько 2 годині ночі в місті Носівці ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки прийшли до магазину «Продмаг» по вул. Володимирська, 111, що належить ОСОБА_13 , де ОСОБА_14 , зірвавши на вікні решітку, проник до магазину і таємно викрав та передав через розбите вікно ОСОБА_8 матеріальних цінностей на 290 гр. 39 коп., з яким ОСОБА_8 зник з місця скоєння крадіжки.

Після цього у ОСОБА_6 виник умисел на підпал магазину, і він з допомогою запальнички підпалив картонні ящики в магазині, після чого через вікно виліз з магазину і пішов додому. В результаті підпалу пожежею було знищено будівлю магазину вартістю 101904 грн. та майно на загальну суму 331734 грн. 76 коп.

4 квітня 2016 року в період часу з 14 до 16 години в місті Носівці ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_15 по АДРЕСА_5 , таємно викрав належне їй майно на загальну суму 1965 гр.

4 квітня 2016 року біля 22 години 30 хв. в місті Носівці ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном вчинили напад на ОСОБА_16 , нанісши йому один удар дерев`яним поліном по голові та численні удари кулаками і ногами по голові та тулубу, чим спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, крововиливів обох очей, забою носа, крововиливів нижньої губи , забою правої щоки, забійної рани лоба, чотирьох забійних ран та саден волосяної частини голови, крововиливів стегна, грудної клітки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого заволоділи його мобільним телефоном марки «Нокіа 215 Дуал»» вартістю 570 гривень.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 ..

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченими ОСОБА_7 у нападі на ОСОБА_16 з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, вчинили розбій, його вина підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Допитана як потерпіла ОСОБА_15 в районному суді вказувала, що неподалік від неї проживає сім`я ОСОБА_18 , з якою вона перебувала в дружніх стосунках. Вони регулярно зустрічались сім`ями. Ввечері 2 квітня 2016 року до них прийшли ОСОБА_22 , ОСОБА_23 зі спиртним і закускою. Коли вже всі добре випили, ОСОБА_24 розповів, що спиртне та продукти харчування, які вони вживали, було викрадено з магазину «Армяна». Вранці 4 квітня 2016 року вона зателефонувала до ОСОБА_25 і запросила її в гості. Близько 10 ранку до них з`явились ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 і розпивати спиртне. Від тривалого перебування гостей вона втомилась і біля 14 години пішла спати. Біля 16 години вона прокинулась, в будинку нікого не було. Знаючи, що ОСОБА_22 і ОСОБА_27 раніше судимі, вона стала оглядати будинок і виявила, що з будинку було викрадено цифровий фотоапарат марки «Касіо», диктофон марки «Олімпус», зарядний пристрій до мобільного телефону, мобільний телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Самсунг». Через декілька хвилин додому повернувся її чоловік ОСОБА_28 , якому вона розповіла про крадіжку, і вони вирішили йти до ОСОБА_18 . Близько 19 години вони пішли до ОСОБА_18 , вдома була ОСОБА_25 з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . ОСОБА_31 та ОСОБА_32 вдома не було. Близько 22 години прийшли ОСОБА_22 та ОСОБА_27 . На запитання, де викрадені речі, ОСОБА_22 відповів, що все продали, залишилась тільки сім-карта з мобільного, яку він віддав її чоловіку в її присутності. Вони з чоловіком стали обурюватись такими діями і їх виштовхали з будинку. Вийшовши на вулицю, їй стало погано і вона прилягла на ґрунт. Чоловік взяв її мобільний телефон марки «Нокіа 215» салатового кольору і намагався викликати таксі. В цей час на вулицю вийшли ОСОБА_22 та ОСОБА_27 . Підійшовши до них, ОСОБА_27 якимось предметом вдарив її чоловіка по голові, той впав, а ОСОБА_22 став нишпорити по її карманах. Але нічого не знайшовши у неї, ОСОБА_18 став нишпорити по кишенях її чоловіка. При цьому вона бачила, як вони обоє наносили удари руками, ногами по голові і тулубу її чоловіка. Потім вона почула голос ОСОБА_18 , який сказав, що є «труба». Після цього вони припинили бити її чоловіка і пішли геть.

Потерпілий ОСОБА_16 у суді стверджував, що саме ОСОБА_18 та ОСОБА_19 напали на нього. При цьому ОСОБА_19 наніс удар палицею по голові, а потім удвох наносили удари руками та ногами по різним частинам тіла. ОСОБА_18 нишпорив по кишенях, забрав мобільний телефон.

Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується висновком судово-медичної експертизи, згідно з яким у громадянина ОСОБА_16 мають місце ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, крововиливів обох очей і забою носа, крововиливів нижньої губи і забою правої щоки, забійної рани лоба і чотирьох забійних ран і саден волосяної частини голови, крововиливів стегна і грудної клітки. Ушкодження спричинені дією тупих предметів з обмеженою поверхнею за механізмом удару. Давність спричинення ушкоджень відповідає строку 04.04.2016 року. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Ушкодження у вигляді забійних ран голови спричинені дією тупого предмета з обмеженою поверхнею і могли виникнути від ударів поліном по голові. Ушкодження у вигляді крововиливів обличчя могли виникнути від ударів як кулаками, так і ногами. Ушкодження у ОСОБА_16 виникли не менше, ніж від десяти ударів.

Протоколом вилучення у ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Нокіа 215» з корпусом салатового кольору, який у нього було виявлено при затриманні.

Висновком судової товарознавчої експертизи, згідно з яким вартість наданого на дослідження мобільного телефону торгової марки «Нокіа 215» з корпусом салатового кольору становить 570 гривень.

Протоколом вилучення у ОСОБА_33 мобільного телефону марки «Нокіа 1202» з сім-картою «Лайф», що належить потерпілій ОСОБА_15 .

Висновком судової товарознавчої експертизи, згідно з яким вартість апарата телефонного мобільного зв`язку «Нокіа 1202» становить 223 гр.33 коп., ринкова вартість апарата телефонного мобільного зв`язку «Самсунг 1200» становить 266 гр. 67 коп., ринкова вартість диктофона «Олімпус» становить 225 гр.

Так, посилання ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі на те, що в матеріалах провадження відсутні докази його причетності до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (розбійний напад на ОСОБА_16 ) є необґрунтованими. Потерпілі прямо вказують на обвинувачених, як на осіб, які вчинили правопорушення. Даних про те, що потерпілі могли обмовити ОСОБА_18 та ОСОБА_19 немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 своїми діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, вчинив розбій, тобто злочин, передбачений ст. 187 ч. 2 КК України.

ОСОБА_8 своїми діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, вчинив крадіжку, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України..

Висновок суду першої інстанції про кваліфікацію дій, доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадження і досліджених в судовому засіданні доказів, яким, судом першої інстанції, дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийняте законне та обґрунтоване рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції, враховував обставини, що пом`якшують покарання: добровільне відшкодування завданих збитків, обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та зазначив, що є підстави для застосування до нього ст. 69 КК України.

Однак, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про можливість застосування статті 69 КК України та належним чином не мотивував своє рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Аналізуючи вищевказану норму закону та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції не вказано і не вмотивовано які саме обставини і чому істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та впливають на пом`якшення покарання.

Також, колегія суддів критично ставиться до висновків суду першої інстанції про можливість визнання віктимної поведінки потерпілих, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки потерпілі ніяких дій спрямованих на спонукання обвинувачених на вчинення правопорушення не вчиняли.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , в порушення статті 65 КК України не враховано тяжкість вчиненого злочину, який є тяжкий, його підвищену суспільну небезпеку, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який ніде не працює, на утримані нікого не має і вже через місяць після звільнення від відбування покарання з іспитовим строком знову вчинив злочин, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення, не визнання своєї вини у вчиненні злочину, не розкаявся та перед потерпілим не вибачився.

Судом першої інстанції, всупереч ст. 72 КК України та ст. 374 КПК України, не прийнято рішення про зарахування у строк покарання ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 374 КПК України визначено, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються, у т.ч. рішення про залік досудового тримання під вартою.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції, враховував обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування завданих збитків, обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України (зі змінами від 07.09.2016) у разі, звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Частиною 4 статті 374 КПК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79 КК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у т.ч. обов`язки, покладені на засудженого.

Всупереч вимог діючого законодавства, судом першої інстанції, на засудженого ОСОБА_8 не покладено обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, тобто не застосована ст. 76 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про необхідність скасування вироку з постановленням нового в частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_19 та ОСОБА_34 .

Позиція колегії суддів, стосовно доводів викладених у апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок щодо нього, та прокурора у якій не ставить питання про погіршення становища, тому рішення Апеляційного суду щодо ОСОБА_6 буде викладено у формі ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2016 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати.

Виключити з мотивувальної частини вироку як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 віктимну поведінку потерпілих.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Носівського районного суду від 30.11.2015 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання строк тримання ОСОБА_7 під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11.04.2016 року по 27.04.2017 року.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину по ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_8 ст. 75 КК України - звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині зазначений вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії вироку суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3