Справа № 366/394/17
Провадження № 1-кп/366/39/17
ВИРОК
Іменем України
06 березня 2017 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000032 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розважів, Іванківського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючий, раніше судимий, розлучений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ;

інших учасників: потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, а саме 12 листопада 2014 року Іванківським районним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв нове кримінальне правопорушення, пов`язане із викраденням чужого майна, за наступних обставин.
Так, повторно, 21 січня 2017 року, близько 14-ї години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , вирішив відкрито викрасти грошові кошти в сумі 800 грн., які ОСОБА_6 в його присутності передав на зберігання ОСОБА_5 .
В подальшому, того ж дня, близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_3 , знаходячись разом з громадянкою ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , дочекавшись, доки за ними ніхто не спостерігає, з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_5 , штовхнув її на сніг, який знаходиться поряд з проїжджою частиною та в подальшому з використанням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з правого карману джинсів останньої відкрито викрав грошові кошти в сумі 800 грн., чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану вище суму.
На підтвердження встановлених судом обставин, свідчать наступні докази які суд бере до уваги.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення , визнав себе винним, та надав покази, що в січні 2017 року він приїхав до с. Жеревпілля до будинку потерпілої ОСОБА_5 де вони разом вживали горілку. Близько обіду за пропозицією потерпілої пішли до господарства ОСОБА_6 його господарстві спільно випили близько 1 літри горілки, після чого ОСОБА_7 дав потерпілій кілька купюр номіналом по 200 грн. і просив її щось купити. Вона поклала їх до кишені штанів, після чого пішли разом до зупинки щоб їхати до дому. По дорозі обвинувачений вимагав щоб потерпіла повернула йому його телефон, який він до цього віддав під заставу та вчасно не викупив в місцевому магазині. (Пізніше вказаний телефон викупив співмешканець ОСОБА_5 ) ОСОБА_5 відмовилася віддати телефон, після чого, ОСОБА_3 штовхнув її в плече, вона впала в сніг, потім дістав з її кишені телефон марки Nokia, зрозумів що це не його телефон та поклав його назад до кишені. Потім в іншій кишені дістав грошові кошти, які потерпілій до цього дав ОСОБА_7 , та забрав їх, сказав, що поверне гроші, коли йому віддадуть його телефон. Потім зупинив попутку та доїхав до села, де в магазині витратив 100 грн. з забраних коштів. Потім приїхали працівники поліції та забрали 700 грн., що лишилися.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що вранці вона пішла до свого дядька ОСОБА_8 , якому вона допомагає по господарству. Той дав їй 100 грн. щоб вона купила продукти харчування, горілку та цигарки. Ближче до обіду вона повернулася з магазину, а ОСОБА_3 знаходився в господарстві ОСОБА_8 та вже тоді перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому разом сиділи та вживали алкоголь. Після чого, ОСОБА_7 надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 800 грн. щоб вона могла наступного дня поїхати з сусідом на базар та купити продукти харчування. Сиділи в господарстві ОСОБА_8 і чекали маршрутку. В цей час зателефонував ОСОБА_9 та попросив щоб вона провела та посадила на маршрутку додому ОСОБА_10 . Вийшли з будинку та пішли до зупинки де зупиняється маршрутка. Коли прийшли на зупинку ОСОБА_5 сказала ОСОБА_3 щоб той стояв та чекав маршрутку, а сама повернулася та пішла назад до господарства ОСОБА_6 цей час відчула удар в спину, від якого впала в сніг. ОСОБА_3 тримав її за руки та дістав з кишені її брюк гроші. Мобільний телефон марки Nokia ОСОБА_5 тримала в руках, ОСОБА_3 вихватив його та почав бити ногами та викинув в сніг. Після чого ОСОБА_3 зупинив попутку та поїхав.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого та потерпілої визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.
Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин, є тяжким злочином. Також, ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання негативно, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває у лікаря нарколога перебуває на «Д» обліку, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 46 від 23.01.2017 року, згідно висновків якого ОСОБА_3 міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачений раніше судимий, вчинив злочини під час іспитового строку за вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.11.2014 року, було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, суд керуючись ст. 71 КК України вважає призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, а саме вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.11.2014 року за яким призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком (вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.11.2014 року за яким ОСОБА_3 призначено покарання 4 (чотири) позбавлення волі), і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «Nokia» модель «1200», IMEL НОМЕР_1 , з пошкодженим екраном, без акумуляторної батареї та кришку до телефону повернути законному володільцю ОСОБА_5 ;

-грошові кошти в сумі 700 грн. повернути ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не подавався.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1