Справа №583/2959/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/1018/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/2959/16-к за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2016 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду та звільнити його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки він повністю визнав свою вину, щиро покаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину, у потерпілого відсутні до нього претензії.

За вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2016 ОСОБА_9 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та із застосуванням ст.69 КК України йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до вироку суду 24.07.2016 близько 18-00 години ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у дворі домоволодіння по АДРЕСА_2 , на грунті ревнощів та раптово виниклих особистих неприязних відносин, палицею, яку тримав у руках, наніс один удар зліва по тулубу ОСОБА_11 , завдавши йому тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких та є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили змінити вирок суду та звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржуються.

Що стосується доводів обвинуваченого про порушення судом першої інстанції у відношенні нього загальних засад призначення покарання та, як наслідок, визначення останньому занадто суворого покарання, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані збитки. Обтяжуючою покарання обставиною судом було встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом були взяті до уваги і дані про особу обвинуваченого, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину та є учасником бойових дій.

Інша ж обставина, на яку посилається обвинувачений як на таку, що впливає на призначене йому покарання, зокрема те, що потерпілий не має до нього претензій ні матеріального, ні морального характеру, хоча і знайшла своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження, проте вона не є визначальною в даному конкретному випадку.

Також, слід зазначити, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 із застосуванням ст.69 КК України був призначений більш м`який, не передбачений санкцією ч.1 ст.121 КК України, вид основного покарання.

Будь-яких законних підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст.75 КК України, колегія суддів не вбачає, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та інші встановлені обставини кримінального провадження.

Таким чином, визначивши ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65-67 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Призначене обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни вироку суду, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі обвинуваченим, судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити особисте зобов`язання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4