Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/888/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 , малолітньої потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 , представника Служби у справах дітей Виноградівської РДА ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 12.01.2017р. за №0000031 по обвинуваченню-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Чепа, Виноградівського району та мешканки АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, офіційно не працевлаштована, одружена- на утриманні одна малолітня дитина, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_9 , будучи матір`ю своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на обліку в управлінні соціального захисту населення Виноградівської райдержадміністрації, як одержувач щомісячної допомоги при народженні дитини, як одержувач допомоги одиноким матерям та як одержувач соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у 2016р. отримала 19032,09 грн.

Однак не дивлячись на соціальне забезпечення ОСОБА_8 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, на яку, як на матір, покладено обов`язок згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини ООН, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, злісно не виконуючи покладені на неї обов`язки піклуватися про здоров`я своєї дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, не виконала обов`язки щодо догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_5 , внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді відмороження м`яких тканин нижніх кінцівок та загального переохолодження організму.

Так, в період з кінця листопада 2016 по 09 годину 16.12.2016р. ОСОБА_8 злісно не виконуючи обов`язки матері, що виразилось у незабезпеченні дитині безпечних умов перебування за місцем проживання та в інших місцях, невжитті заходів щодо їх лікування, безпідставному та штучному створенні незадовільних побутових умов разом із своєю малолітню донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїм співмешканцем ОСОБА_10 , який переховувався від правоохоронних органів, отримуючи від держави соціальну допомогу на доньку, не дивлячись на неодноразові прохання своєї двоюрідної сестри ОСОБА_11 , залишити в неї на вихованні дитину, при низькій тривалий час при низькій температурі повітря перебувала в непридатному для проживання будинках, що в АДРЕСА_2 та в АДРЕСА_3 та ходила по полям навколо населених пунктів Чепа, Гетиня та Чорнотисово Виноградівського району чим самим внаслідок тривалого перебування на відкритому повітрі при температурі нижче + 4 градусів, при несприятливих погодних умовах, а також при ослабленому організмі дитини, внаслідок втоми, голоду і недостатньому вигодуванні створила небезпеку для життя малолітньої, що стверджується висновком судово-медичного експерта №16 від 19.01.2017р., згідно якого, малолітня ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відмороження м`яких тканин правої ступні та ділянки гомілково-ступневого суглобу та лівої гомілки 1-3 ступеня, загальне переохолодження, і по цій ознаці згідно п. 2.3.1. «с» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

Своїми діями, як злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки ОСОБА_8 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст.166 КК України.

Висновки суду про винність обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення суд обгрунтовує на показах самої обвинуваченої, яка у продовж досудового слідства та в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй злочині послідовно визнала повністю та підтвердила пред"явлене їй звинувачення в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється і просить суд її суворо не карати.

Так, будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена вказала, що дійсно, вона з кінця листопада 2016 по 09 годину 16.12.2016р. не виконувала обов`язки матері, незабезпечувала своїй дитині безпечних умов перебування за місцем проживання та в інших місцях, невжитті заходів щодо їх лікування, безпідставному та штучному створенні незадовільних побутових умов разом із своєю малолітню донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , при низькій температурі повітря перебувала в непридатному для проживання будинках, що в АДРЕСА_2 та в АДРЕСА_3 , ходила по полям навколо населених пунктів Чепа, Гетиня та Чорнотисово Виноградівського району, чим самим внаслідок тривалого перебування на відкритому повітрі при температурі нижче + 4 градусів, при несприятливих погодних умовах, а також при ослабленому організмі дитини, створила небезпеку для своєї доньки.

Відповідно до ст.349 ч.ч.2-3 КПК України, обсяг доказів,які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження визначається ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши зізнання обвинувачених в сукупності з іншими зібраними органом досудового слідства по справі доказами, які характеризують їх особи, безпосередньо перевіреними, дослідженим та оголошеними в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України тобто злісне невиконання обо`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, обвинувачена винна у вчиненні цього кримінального правопорушення, а відтак підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь і характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченої, обставини і причини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і які пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

Так, як помякшуючі відповідальність підсудного обставини суд враховує те, що вона повністю визнала себе винною, у судовому засіданні у скоєному щиро розкаялася, до скоєння злочину по місцю проживання характеризувалася негативно /а.с.9/, раніше не судима /а.с.8/, на обліку лікарів психіатра, фтізіатра, нарколога та невролога- не перебуває /а.п.10/, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої претензій також не має і просила суд суворо її не карати.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченій на досудовому слідстві та у суді не встановлено.

За таких обставин суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо в умовах без ізоляції її від суспільства і їй слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ст.166 КК України із застосуванням правил в порядку ст.ст.75-76,79 КК України, яке не пов"язане з позбавленням волі, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, відповідно до ч.1 ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.ст.94,368,370,371,373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України та та призначити їй покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

В порядку ст.ст.75-76,79 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом річного іспитового терміну не скоїть новий злочин та виконає покладенні на неї судом обов"язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

На вирок відповідно до ч.2 ст.395 КПК України може бути подана через Виноградівський районний суд апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1