УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 серпня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року, ВСТАНОВИЛА: Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 рокузасуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, раніше судимого 28 травня 2015 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів. Відповідно до вироку ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 06 липня 2016 року о 03 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проник в салон автомобіля ВАЗ 2121 д/н НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_5 , який знаходився між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , де вирвавши дроти від замка запалювання, намагався запустити двигун, але свої дії до кінця не довів, з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий ОСОБА_6 . Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирокБерезнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року без зміни. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить оскаржувані рішення змінити в частині призначеного покарання. Вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок суворості. Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України у касаційній скарзі не оспорюються. Що стосується доводів касаційної скарги засудженого про суворість призначеного покарання, то суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного. Судом при призначенні покарання ОСОБА_4 повною мірою враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, дані про особу засудженого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, дітей не має, працює різноробочим у фермерському господарстві «Граковська Нива», на обліках у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий та вчинив замах на аналогічний злочин в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік засудженого та відсутність негативних наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення. Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Отже, призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 52, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, судом ретельно перевірені доводи засудженого, аналогічні тим, що викладені ним у касаційній скарзі, що визнані необґрунтованими з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення. Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд, - УХВАЛИЛА: Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року. Ухвала оскарженню не підлягає. СУДДІ: _____________ _____________ ____________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3