Справа № 379/131/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2017 м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

відкрито провівши в залі суду в м. Тараща підготовче засідання за клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Синява Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

у зв`язку з примиренням з потерпілим у кримінальному провадженні №0000350 від 02.09.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2017 року прокурор Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юрист 3 класу ОСОБА_3 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000350 від 02.09.2016 року, на підставі ст. 46 КК України.

Судом встановлено, що 01.09.2016 приблизно о 15 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 з причіпом «Кремінь», номерний знак НОМЕР_2 , разом із пасажиром ОСОБА_6 , рухався із швидкістю 60 км/год по асфальтованій ділянці дороги зі сторони с. Степок Таращанського району в напрямку с. Кислівка Таращанського району Київської області.

Під час руху по зазначеній ділянці дороги, водій ОСОБА_4 , проїжджаючи поворот до Будинку відпочинку рибака, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 2-а, с. Степок Таращанського району Київської області, при зустрічному роз`їзді із вантажним автомобілем «Камаз», одночасно розпочав здійснювати випередження велосипедистів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які рухалися на велосипедах один за одним в межах своєї смуги руху, в попутному для нього напрямку біля правого краю проїзної частини.

Саме в цей час ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР), відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки або перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», виявивши на проїзній частині попереду керованого ним транспортного засобу, в межах своєї смуги для руху, велосипедистів, проявив неуважність, неналежно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та в порушення вимог п. 13.1 ПДР згідно з яким «водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу», не обрав безпечної дистанції та безпечний боковий інтервал, за якого гарантована безпека іншим учасникам дорожнього руху, здійснюючи випередження, допустив зіткнення правим бортом причіпа «Кремінь» номерний знак НОМЕР_3 , із велосипедистами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які рухалися в попутному напрямку. В результаті даного зіткнення велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 116 Д від 02.11.2016 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівого стегна, вивих акроміального кінця лівої ключиці, що утворилися від дії тупого предмету та могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді вивиху акроміального кінця лівої ключиці відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

11.01.2017 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На стадії здійснення досудового розслідування від потерпілого 12.01.2017 року ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання, в якому він просить звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він з підозрюваним ОСОБА_4 примирився та останній в повному обсязі відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду (збитки).

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, так як останній вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, з потерпілим ОСОБА_5 примирився, а також в повному обсязі відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду (збитки). Також, просить вирішити долю речових доказів, стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3740,4 грн., закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, беручи до уваги той факт, що підозрюваний повністю відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду, він з останнім примирився, претензій до ОСОБА_4 не має, просить звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням та закрити кримінальне провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтвердив факт примирення між ним та потерпілим, надав згоду на закриття кримінального провадження з вищенаведених обставин.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали провадження, суд встановив наступне.

Згідно ст. 285 ч. 1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В силу ст. 286 ч. 1 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до ст. 288 ч. 3 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості злочинів.

У відповідності до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як встановлено судом, підозрюваний і потерпілий примирилися, окрім того, підозрюваний повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 2 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Цивільний позов по провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати по провадженню у зв`язку з проведенням судових експертиз згідно вимог ст. 124 КПК України підлягають віднесенню на рахунок держави.

Речовий доказ по провадженню підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 314, 350, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження N0000350 від 02.09.2016 року відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Процесуальні витрати по провадженню у зв`язку з проведенням судових експертиз у сумі 3740,4 грн - віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Volksvagen Passat» червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_4 , причіп автомобільний «Кремінь» чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 є ОСОБА_8 , накладений від 02.09.2016 року (справа № 379/966/16-к 1-кс/379/157/16).

Речові докази: автомобіль марки «Volksvagen Passat» червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 , причіп автомобільний «Кремінь» чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 передати ОСОБА_8 .

Матеріали кримінального провадження зберігати при справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:ОСОБА_1 .