АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/ 242 /17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2016 року, якою в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі згідно з вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, працюючого неофіційно, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовлено,

ВСТАНОВИЛА:
За ухвалою суду, вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав чинності та був звернутий до виконання.

З подання Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання із випробуванням покладені на нього судом обов`язки не виконував, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та один раз без поважних причин не з`явився на реєстрацію до КВІ.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.04.2016 року відмовлено в задоволенні подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання згідно зазначеного вироку.

Прокурор, в апеляційній скарзі, не погодившись з ухвалою суду, просив її скасувати, як незаконну та необґрунтовану внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просив ухвалити нову, якою подання КВІ задовольнити.

27.07.2016 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області, апеляційна скарга прокурора задоволена частково, ухвала Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.04.2016 року скасована, з призначенням нового розгляду у тому ж суді в іншому складі. Оскільки судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

У судовому засіданні представник Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області просив уточнене подання задовольнити, скасувати звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання і направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду, оскільки він не довів своє виправлення.

Засуджений та його захисник просили в задоволенні подання КВІ відмовити, вказуючи, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, оскільки з листопада 2015 року у добровільному порядку проходить курс лікування від наркоманії, є учасником програми замісної підтримувальної терапії в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР, не з`явився на реєстрацію до КВІ з поважних причин, оскільки він знаходився на роботі, на його утриманні знаходиться тяжко хвора матір. Крім того, вважають, що в поданні слід відмовити у зв`язку із закінченням іспитового строку та зверненням КВІ з поданням після закінчення іспитового строку.

Головний лікар КУ «БПНД» ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 є учасником програми замісної підтримувальної терапії, легально отримує наркотичний препарат, причому в достатньо високій дозі. Якщо різко припинити прийом препарату, для пацієнта можуть настати тяжкі наслідки. Учасником програми ОСОБА_7 являється близько року, за цей час будь-яких порушень умов програми з його боку не було.
Прокурор просив задовольнити подання КВІ, вказавши, що засуджений на шлях виправлення не став, один раз не з`явився на реєстрацію до КВІ, вісім разів притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про ухилення засудженого від відбування покарання. Як вбачається з пояснень головного лікаря КУ «БПНД» ОСОБА_9 , не виключено надання допомоги учасникам метадонової програми в СІЗО. Доказів на підтвердження стану здоров`я матері, а також про тяжкий матеріальний стан ОСОБА_7 суду не надав. Згідно із ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. У відповідності з ч. 5 вказаної статті при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, тому в даному випадку останнім днем строку є 11.03.2016 року, тобто КВІ строки порушено не було, відповідне подання було направлено до суду в останній день строку.
Суд, відмовляючи у задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області, дійшов висновку про пропущення строку звернення до суду з відповідним поданням.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, та ухвалити нову, якою подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 задовольнити, та направити останнього в місця позбавлення волі для відбуття покарання за вироком суду від 10.03.2015 року.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що засуджений ОСОБА_7 законні вимоги представників Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області протягом іспитового строку ігнорував та вчинив 8 адміністративних правопорушень, за що притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративних стягненнь у виді штрафу. Тобто, останній на шлях виправлення не став. Стосовно строків, які зазначає суд, а саме рішення про звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з випробуванням прийняте судом 10.03.2015 року і протягом іспитового строку тривалістю один рік, який закінчився 10.03.2016 року, це рішення не було скасоване, є також необґрунтованим. Зазначає також, що 09.03.2016 року підрозділом КВІ направлено подання до суду ще до закінчення іспитового строку, чим дотримані вимоги ч. 2 ст. 166 КВК України та ч. 2 ст. 78 КК України. Крім того, ухвалу про звільнення засудженого від відбування покарання за вироком суду від 10.03.2015 у зв`язку з закінченням іспитового строку суд не виніс. На підставі викладеного вважає, що прийняте судом рішення підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вважають ухвалу суду законною та обгрунтованою та просять апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і наполягали на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із п. 10 Постанови ВСУ України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше) разів вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
На підставі ст. 78 КК України відповідно до вказаної Постанови суд повинен або звільнити засудженого від призначеного судом покарання, або скасувати звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
В поданні Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області від 20.04.2016 року про доповнення до подання від 09.03.2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 зазначено, що останній, під час іспитового строку вчинив вісім адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.1,2 ст. 187 КупАП, та один раз, а саме 16.11.2015 року не з`явився на реєстрацію до КВІ. В матеріалах провадження знаходяться копії постанов суду, від 06.08.2015 року, 24.09.2015 року, 09.10.2015 року, 22.01.2015 року, 25.02.2016 року, 28.03.2016 року. А отже, орган КВІ не був позбавлений права звернутися до суду з відповідним поданням вже після трьох порушень засудженим ОСОБА_7 .
Посилання прокурора, на те, що суд першої інстанції не виніс ухвалу про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2015 року, суперечить нормам ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України. Відповідне подання відсутнє в матеріалах кримінального провадження, а тому у суду першої інстанції підстави на ухвалення рішення про звільнення засудженого від покарання були відсутні.

Доводи апелянта про те, що підрозділом КВІ направлено подання до суду ще до закінчення іспитового строку, чим дотримано вимоги ч. 2 ст. 166 КВК України, ч. 2 ст. 78 КК України, не відповідають дійсності, оскільки Бердянський МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області звернувся до суду з поданням від 09.03.2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , нарочним через канцелярію суду 11.03.2016 року, тобто після закінчення іспитового строку, а саме 10.03.2016 року, з чим погоджується і начальник Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області в листі від 04.04.2016 року (а.с. 15), в якому зазначено, що відповідно до вироку суду від 10.03.2015 р. іспитовий строк 1 рік сплив 10.03.2016 р.

Відповідно до положень ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Тривалість іспитового строку встановлена ч. 3 ст. 75 КК України у межах від одного року до трьох років.

Закон встановлює лише один відправний момент обчислення іспитового строку - момент проголошення вироку, а обчислюється він аналогічно за термін будь-якого строкового покарання. Тобто, якщо в даному випадку вирок проголошено (винесено)10 березня 2015 року, а іспитовий строк встановлено терміном в один рік, то він закінчується відповідно о 24.00 годині 10 березня 2016 р. року.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо необхідності скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нової ухвали, оскільки судом першої інстанції було вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи.
Вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для її скасування та ухвалення нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області залишити без задоволення.
УхвалуБердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2016 року, якою в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі згідно з вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року - відмовлено, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3