Справа № 361/4384/16-к
Провадження № 1-кп/361/285/16
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

08 грудня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

представника цивільного

відповідача - ОСОБА_8

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000794 від 06.03.2016 про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, водія-експедитора ТОВ «С.І. Груп Транс», жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
02.08.2016 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000794 від 06.03.2016 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, для розгляду якого автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю ОСОБА_10 .

Згідно з розпорядженням № 372 від 19.09.2016 про призначення повторного автоматизованого розподілу кримінального провадження у зв`язку з припиненням на підставі постанови Верховної Ради України № 1513-VIII від 08.09.2016 «Про звільнення суддів» повноважень судді ОСОБА_10 проведено повторний автоматизований розподіл кримінального провадження № 1кп/361/332/16 (справа № 361/5438/16-к). Ухвалою судді від 23.09.2016 в кримінальному провадженні № 0003308 від 02.09.2015 призначене підготовче судове засідання на 10.10.2016, яке з різних причин відкладалось на 02.11.2016, 18.11.2016.

В підготовчому судовому засіданні представник цивільного відповідача ТОВ «С.І. Груп Транс» ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акта до Броварської місцевої прокуратури Київської області у зв`язку з невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_4 , що не вбачали підстав для повернення обвинувального акта прокурору, представника потерпілого ОСОБА_5 стосовно неможливості задоволення судом клопотання про повернення обвинувального акта, заявленого представником цивільного відповідача, обсяг прав якого обмежений частиною третьою статті 62 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 , які вважали неможливим розглядати справу по суті на підставі наявного обвинувального акта, затвердженого 02.08.2016 прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. У частині четвертій статті 110 КПК України зазначено, що процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт, що повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України. Згідно з частиною першою статті 337 КПК України, процесуальне значення обвинувального акта полягає у встановленні меж майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише відносно особи, якій висунуто обвинувачення, тобто обвинувальний акт є процесуальним документом, що визначає предмет судового розгляду. Пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України передбачено повернення судом обвинувального акта прокурору в разі його невідповідності вимогам цього Кодексу.

За змістом пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.

Разом із тим, аналіз змісту обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000794 від 06.03.2016, затвердженого 02.08.2016 прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , свідчить про недотримання вищевказаних вимог закону. Так, названий процесуальний документ складений на неналежному фаховому рівні, не відповідає вимогам частини другої статті 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення є тотожними, а нечітко сформульоване обвинувачення унеможливлює реконструювання події злочину та беззаперечне встановлення об`єктивної сторони як необхідного елементу її складу, фактично позбавляє можливості встановити межі судового розгляду. В свою чергу, відсутністю конкретного обвинувачення грубо порушується гарантоване пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України право ОСОБА_6 знати обсяг вчинених ним порушень, що суттєво утруднює здійснення обвинуваченим свого захисту.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При цьому Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив про необхідність відповідно до підпункту «а» пункту 3 статті шостої Конвенції приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Камасінскі проти Австрії», деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. В рішеннях у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999, «Матточіа проти Італії» від 25.07.2000, «І.Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006, «Даллос проти Угорщини» від 01.03.2001 Європейський суд з прав людини стверджує, що надання повної детальної інформації стосовно пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду; право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті шостої Конвенції.

Проігнорувавши необхідність викладу в обвинувальному акті фактичних обставин злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , та чіткого і конкретного формулювання обвинувачення, прокурор суттєво порушив вимоги чинного законодавства, в тому числі в частині реалізації обвинуваченим права на захист, що унеможливлює призначення кримінального провадження № 0000794 від 06.03.2016 до судового розгляду, оскільки постановлений на підставі розгляду такого обвинувального акта вирок у будь-якому разі не може бути визнаний законним і підлягає скасуванню.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України, в кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; згідно з частиною другою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого і прокурора.
Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є діяння, обстановка, наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками. За змістом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України наслідки настали через порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту двома водіями транспортних засобів, необхідно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків; при цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом. Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2014 наголосив, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв висновок про наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, які настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з водіїв у спричиненні злочинного наслідку; для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливо важливим є дослідження характеру та черговості порушень, вчинених кожним із водіїв.

Разом із тим, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема загальний опис дорожньої обстановки в момент вчинення ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_4 ,

відомості про наявність дорожніх знаків пріоритетності руху учасників на нерегульованому перехресті, дані по обмеженість видимості нерегульованого перехрестя з боку дороги, якою рухався водій ОСОБА_6 , дані про можливі порушення Правил дорожнього руху з боку велосипедиста ОСОБА_4 , що сприяли виникненню або збільшенню шкоди його здоров`ю внаслідок наїзду автомобіля марки «ГАЗ 3302-14 СПГ» під керуванням ОСОБА_6 ,

результати дослідження черговості порушень кожного з учасників ДТП.

Відсутність в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання конкретного обвинувачення з обов`язковим зазначенням дій або бездіяльності, в яких полягало порушення водієм ОСОБА_6 п. 2.3 «б», п. 12.3 Правил дорожнього руху України, причинного зв`язку між допущеними порушеннями та подією ДТП, є перешкодою для призначення справи до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, допущених при його складанні.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000794 від 06.03.2016 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернути до Броварської місцевої прокуратури Київської області для виконання вимог статті 291 КПК України, зокрема складання обвинувального акта з належним викладом фактичних обставин кримінального правопорушення та чітким формулюванням обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Броварський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1