Провадження № 11-кп/783/374/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання адміністрації Личаківської ВК №30 УДП України з питань виконання покарань у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
На ухвалу суду першої інстанції засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подане клопотання.

В обґрунтування скарги покликається на те, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання, працевлаштований адміністрацією установи, має на утриманні 3 річну дитину, непрацюючу жінку. Крім того, просить звернути увагу на те, що він не притягався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи виконання покарань.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Колегією суддів встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.07.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці.
Як вбачається з матеріалів подання, злочин, за який був засуджений ОСОБА_6 , відноситься до злочину невеликої тяжкості, на момент розгляду подання він відбув більше половини строку покарання, за час відбування покарання засуджений
До слідчого ізолятора міста Львова ОСОБА_6 прибув 24.01.2015 року,порушень вимог режиму утримання не допускав,адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.
У Личаківську виправну колонію №30 прибув 04.02.2015 року. Порушень вимог режиму утримання не допускав,адміністрацією колонії не заохочувався.
До слідчого ізолятора міста Львова засуджений ОСОБА_6 прибув 18.02.2015 року. Допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора, адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.
У Личаківську виправну колонію №30 прибув 11.03.2015 року, порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією колонії не заохочувався.
До слідчого ізолятора міста Львова засуджений ОСОБА_6 прибув 18.03.2015 року. Допустив два порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора, адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався.
У Личаківську виправну колонію №30 засуджений ОСОБА_6 прибув 08.04.2015 року. По прибутті у колонію був працевлаштований у їдальні колонії , на даний час не працює, однак бере активну участь у суспільно-корисній праці по покращенню благоустрою колонії. Допустив одне порушення вимог режиму утримання, адміністрацією колонії чотири рази заохочувався.
Виконує законні вимоги персоналу колонії, відповідально ставиться до робіт колонії.
Разом з цим, як вбачається із матеріалів клопотання ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, а саме: вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2002 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вироком Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2005 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, 10.06.2010 року умовно достроково звільнений від відбування покарання та 26.12.2012 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вироком Франківського районного суду м. Львова.
З огляду на те, що ОСОБА_6 під час його перебування у виправній колонії допускав порушення режиму утримання, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, був звільнений раніше умовно-достроково від відбування покарання та знову вчинив новий злочин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, і постановив своє рішення з дотриманням вимог закону, а тому підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила :
у задоволенні апеляційної скарги засудженого відмовити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року про відмову у задоволенні клопотання адміністрації Личаківської ВК №30 УДП України з питань виконання покарань у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4