Справа № 314/5681/16-к
Провадження № 1-в/314/3029/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Польщі, місто Ратіборг, громадянина України, українця, освіта середня, вдовець, до засудження не працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:
1)22.11.1961 року за ст.206 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст.45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Постановою суду від 07.12.1961 року іспитовий строк скасовано та направлений в місця позбавлення волі на 1 рік.

Згідно ст.89 КК України не судимий.

Засудженого:05.12.2012 року Ленінським райсудом міста Запоріжжя за ст.115 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянським райсудом Запорізької області від 23.03.2016 року зараховано з 09.04.2012року по 18.02.2013 рік.

Початок строку: 09.04.2012 року. Кінець строку: 31.05.2018 року.

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського райсуду від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання, про можливість умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.04.2012 року. Під час утримання у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області характеризувався наступним чином: порушення встановленого порядку утримання не порушував, стягнень не мав, до суспільно корисної праці не залучався. Заохочень не мав.

З 06.03.2013 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101). За період відбування покарання характеризується наступним чином: за сумлінну поведінку, ставлення до праці і активну участь у благоустрої місць позбавлення волі не заохочувався, режим відбування покарання не порушував, стягнень не має.

На виробництві колонії не працевлаштований.

У відношенні до представників адміністрації установи тактовний, виконує всі законні вимоги. На заходи виховного впливу реагує задовільно, робить належні висновки.

За характером спокійний, витриманий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні та дружні стосунки. Дотримується правил санітарної та особистої гігієни.

Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування, побачень, отримує від них посилки та передачі.

Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта».

Засуджений ОСОБА_4 та захисник просили суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор та представник адміністрації установи заперечували проти задоволення заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно довідки не має заохочення та має стягнення.

Суд враховує вік засудженого, вчинення засудженим особливо тяжкого злочину та зауважує, що поведінка засудженого за відсутності заохочень судом визначається як посередня, засудженим не здійснюються активні дії щодо свого виправлення, участь в програмах диференційованого виховного впливу на переконання суду, не достатньою для досягнення засудженим стану самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі визначеного суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення та не досяг стану, визначеного ст.6 КВК України.

Керуючись ст. 81 КК України , п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

08.12.2016