справа № 166/719/17
провадження № 1-кп/166/55/17
В И Р О К
Іменем України
03 серпня 2017 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ;
потерпілого - ОСОБА_6 ,
18 квітня 2017 року близько 22 год. 41 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення піцерії «Версаль», що в смт. Ратне, на вулиці Центральна,15 Ратнівського району Волинської області, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, діючи в групі та з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та наслідки своїх дій, застосовуючи фізичне насильство, яке не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, нанесли умисні удари руками і ногами в ділянку лівої частини голови та тулуба ОСОБА_6 , який від отриманих ударів втратив рівновагу та опинився в сидячому положенні. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 з невстановленою слідством особою, усвідомлюючи, що їх дії відкриті і помічені потерпілим, заволоділи майном останнього, а саме: бувшим у використанні гаманцем вартістю 80 гривень, в якому перебували грошові кошти в сумі 2500 гривень та бувшим у використанні срібним ланцюжком вартістю 160 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2740 гривень.
У відповідності до висновку експерта №43 від 21.04.2017 року виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця лівого плеча відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
З огляду на наведене, ОСОБА_4 вчинив злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений вину в скоєному злочині визнав повністю, висловив щире каяття у вчиненному, відшкодував потерпілому завдану скоєним злочином шкоду у розмірі 2740,00 грн та обіцяв більше ніколи не вчиняти злочинів.
В судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням, відповідно до якого просив, з посиланням на норму ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений, його захисник та потерпілий підтримали зазначене клопотання.
Судом встановлено, що фактичні обставини справи, які стосуються вчинення ОСОБА_4 злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, вони правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи, що у Суду відсутні будь-які сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, Суд, за їх згодою, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання та визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 правопорушення, які ніким не оспорюються.
З огляду на наведене, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 186 КК України, є доведеною, оскільки вказані обставини не оспорювались учасниками кримінального провадження та визнані обвинуваченим.
Окрім того, як вже було зазначено вище, даючи показання в судовому засіданні, ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також визнав свою вину у його вчиненні.
Потерпілий, присутній в судовому засіданні, підтвердив факт відшкодування ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2740 гривен, повідомив, що до обвинуваченого претензій немає, а також просив не застосовувати до ОСОБА_4 суворої міри покарання. Окрім того, погодився з позицією прокурора про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення його волі.
З огляду на наведене Ратнівський районний суд Волинської області дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому, Суд зазначає, що ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України містить санкцію за вчинення передбаченого у ній злочину, яка дозволяє його класифікувати відповідно до ст. 12 КК України, як тяжкий злочин.
Обставинами, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, у даному випадку, Суд вбачає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, та відшкодування обвинуваченим заподіяної матеріальної шкоди.
Окрім того, відповідно до припису ч. 2 ст. 66 КК України іншими обставинами, які пом`якшують покарання, Суд вважає відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, Судом не виявлені.
Крім цього, Суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого:
-ОСОБА_4 є особою молодого віку;
-раніше несудимий та до кримінальної відповідальності не притягався;
-закінчив вищий учбовий заклад та отримав кваліфікацію юриста;
-працевлаштований за спеціальністю.
При цьому, призначаючи покарання обвинуваченому, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, проте без тяжких наслідків його вчинення, дані про особу винного, який є особою молодого віку з вищою освітою, працевлаштований, та бере до уваги позицію Прокурора з приводу призначення покарання.
З урахуванням наведеного вище, Суд дійшов висновку про призначення покарання за ч. 2 ст. 186 КК України ближче нижньої межі санкції, встановленої вказаною статтею, а саме: до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Окрім того, враховуючи встановлені судом обставини, Суд вважає, що виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів можливе без реального відбуття покарання, що підтверджується і досудовою доповіддю, підготовленою та наданою органом пробації, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання із випробуванням з покладенням на нього передбачених ст. 76 цього Кодексу обов`язків.
Долю речових доказів, які стосуються даного кримінального провадження, Суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, Суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-DVD-диск із записами камер відеоспостереження із залу та прилеглої території кафе-піцерії «Версаль» залишити в матеріалах кримінального провадження;
-чорний ремінь із замінника шкіри повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-чоловічі штани джинси та чоловічу світлу сорочку, виявлені та вилучені під час проведення обшуку в межах даного кримінального провадження в будинку АДРЕСА_2 , повернути ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1