Справа № 199/3933/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2017 року червня місяця 27 дня м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, 15.03.2017 року у невстановлений слідством час зателефонував своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та запропонував їм відвести його за певною адресою, не не вказавши мету поїздки. 16.03.2017р. близько 02:30 години ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де вони сіли в автомобіль марки ВАЗ 2108 д.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_8 . Під час руху ОСОБА_3 не повідомляв ОСОБА_8 та ОСОБА_7 мету поїздки та вказував напрямок руху. Під`їхавши до під`їзду №1 будинку №9, який розташований по пр. Мануйлівському в м. Дніпро, ОСОБА_3 вийшов з вищезазначеного автомобіля з сумкою в руках та пішов до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_1 . Піднявшись на майданчик між першим та другим поверхом, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємність своїх умисних злочинних посягань, ОСОБА_3 за допомогою невстановленого слідством предмету відкрив металеве сховище, в якому знаходився комутатор ECS 3510, що належить TOB «MegaLink», від`єднав комутатор ECS 3510 від мережі та поклав його до своєї сумки. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, за допомогою невстановленого слідством предмету відкрив металеве сховище, в якому знаходився комутатор d-link des-3200-Ю, що належить ТОВ «Телесвіт» та діючи, умисно, таємно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємність своїх умисних злочинних посягань, від`єднав комутатор d-link des-3200-Ю від мережі та поклав його до своєї сумки. Доводячи свій злочинний умисел до завершення, ОСОБА_3 зник с місця скоєння злочини, розпорядившись майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №1180 від 21.04.2017р. спричинив матеріальний збиток ТОВ «Телесвіт» на загальну суму 1 433,33 гривень та TOB «MegaLink» на загальну суму 2 344,04 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у сховище.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору з підстав невідповідності вимог ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та зазначив про порушення його права на захист під час проведення досудового розслідування, що полягало у спрощеному порядку розслідування кримінального провадження та не допуску його захисника ОСОБА_5 до участі у справі за наявності договору про надання правової допомоги.
Прокурор заперечував проти клопотання та просив призначити справу до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.
Суд, з урахуванням думки учасників процесу, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору, з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ст. 22 КПК України Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З огляду на вказане перекладання функцій обвинувачення на суд - є не припустимим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Як встановлено судом у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме в супереч п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, а саме прокурор не конкретизував у змісті пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_3 час, дату, обстановку та спосіб вчинення злочину, що має важливе значення для з`ясування характеристики об`єктивної сторони злочину, що у свою чергу фактично призвело до порушення права обвинуваченого на захист, так як обмежило його у здійсненні цього права.
З огляду на приписи чинного КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст. 291 КПК України). Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
З наведеного, слідує, що обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно. В ньому має бути виписана як об`єктивна так і суб`єктивна сторона злочину.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, а як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.
Крім вказаного, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч.3 ст. 291 КПК України, а саме не підписаний слідчим. Вказане порушення вказує на невідповідність даного обвинувального акту статусу офіційного документу. В Кримінальному Кодексі України є чітке визначення ознак офіційного документа. В даному випадку, відсутність підпису слідчого у обвинувальному акті є підставою не розглядати обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , як офіційний документ та повернути його прокуророві.
За ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В судових рішенннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено:
- В рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України": «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)»;
- В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії": «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення»;
- В рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Аналізуючи положення норм діючого КПК України, необхідно вказати і на п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до якого, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.
Питання повернення обвинувального акту визначенні і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, а саме:
- для формулювання обвинувачення, яке би містило наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення та конкретизації у змісті пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_3
- для виконання вимог ч.3 ст. 291 КПК України.
Разом із наведеним, суд вважає передчасними інші доводи захисника викладені у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору, як-то: питання кваліфікації дій ОСОБА_3 , розбіжності у номерах викрадених комутаторів, порушення порядку вручення копії обвинувального акту обвинуваченому, порушення під час виконання вимог ст. 290 КПК України та під час внесення відомостей до ЄРДР в частині перекваліфікації дій ОСОБА_3 на склад більш тяжкого злочину, порушення права на захист, не роз`яснення права на перекладача, та інші, на думку захисника, порушення допущені під час досудового розслідування.
Однак, наведені доводи захисника є слушними та підлягають ретельній перевірці процесуальним керівником під час усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині даної ухвали суду, з метою виключення порушення конституційно гарантованого права обвинуваченого ОСОБА_3 на захист.
При цьому, повернення обвинувального акта прокурору надасть можливість останньому прийняти необхідні та дієві заходи, передбачені КПК України, для надання обвинуваченому можливості для підготовки адекватного захисту, в розумінні положень закріплених у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції, оскільки, деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, про що йдеться в рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії":
Керуючись ст. 110, п. 5) ч. 1 ст. 291, ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд,-
Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору задовольнити.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у виді особистого зобов`язання залишити колишнім.
На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

27.06.2017