Справа № 761/1566/17
Провадження № 1-кс/761/1311/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 320 161 000 000 00137 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 320 161 000 000 00137 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Обгрунтовуючи доводи клопотання посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухилились від сплати податків шляхом заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 3 та 9 млн. відповідно, що є особливо великими розмірами.
На ім`я вказаних осіб у грудні 2013 року відкриті депозитні рахунки, які розміщені в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», втім дохід у період з 2001 року по 2013 рік цими особами отриманий значно менше, аніж суми, що ними розміщені на депозитних рахунках, що дає підстави уважати, що останні ухилились від сплати податків в особливо великому розмірі.
На теперішній час ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» перебуває у стадії ліквідації, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали вимоги ліквідатору банка та включені до переліку кредиторів четвертої черги відшкодування.
Законність походження коштів вказаних осіб перевірити на даний час не представляється можливим. Натомість відповідно висновків аналітичних досліджень, складених Головним державним інспектором відлілу протидії організованим злочинним угрупуванням у бюджетній сфері ОУ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 розмір несплачених податків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 становить понад 12,5 млн. грн..
З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, припинення злочинної діяльності, відшкодування та попередження збитків, що заподіяні державі діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , забезпечення подальшого подання цивільного позову та можливої конфіскації грошових коштів, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, розміщені на рахунках вказаних осіб, відкритих у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому.
В судовому засідання слідчий підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому.
Власник майна у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України не повідомлявся про розгляд клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчим здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 320 161 000 000 00137 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим застосована підстава для арешту, що передбачена у ч.2 ст.170 КПК України, зокрема, як можлива конфіскація майна та забезпечення цивільного позову.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого , засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Тобто, для накладення арешту з підстав, на які посилається слідчий необхідно наявність процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Втім, слідчим ставиться питання про накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного, окрім того, відсутні дані які б вказували на наявність цивільного позову та його розмір.
А відтак, за таких обставин доводи клопотання є незаконними а необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171172.173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 320 161 000 000 00137 від 18.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1