В И Р О К

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2012 Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кругового О.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., за участю прокурора Таран К.О., потерпілої ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Павлограда Дніпропетровської області кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не військовозобовязаного, що має повну середню освіту, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, що раніше в силу ст. 89 КК України не має судимості,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 01.11.2012року близько 13.20год. з метою крадіжки майна металевих виробів з металевим візком, через хвіртку прийшов на територію домоволодіння № 25 по вул.. Нечуя-Левицького в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та обернення його в свою користь, ОСОБА_2 в цей же день о 13.25год, користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, через незачинені вхідні двері проник до приміщення літньої кухні, розташованої у дворі домоволодіння № 25 по вул.. Нечуй-Левицького в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, звідки таємно, із корисливих намірів, викрав майно газову плиту білого кольору чотирьох камфорну вартістю 100грн., металеве ліжко з панцерною сіткою вартістю 50грн., зі стіни споруди літньої кухні викрав металеві алюмінієві зливи вартістю 50грн., з порогу дому металевий куток довжиною 7 м вартістю 10грн. за 1 м, загальною вартістю 70грн., які належали ОСОБА_1 Викрадене майно ОСОБА_2 поклав на візок та викотив з території домоволодіння після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на свій погляд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 матеріальний збиток на загальну суму 270грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив суду вищезазначені обставини вчиненого ним злочину, а саме місце, час, мотив та мету скоєння злочину, кількість викраденого майна, також зазначив, що у скоєному щиро кається, повністю відшкодував збиток, спричинений потерпілій.

Крім того, підсудний просив суд допустити по кримінальній справі, що розглядається, застосування положень ч.3 ст. 299 КПК України, зазначаючи про істинність та щирість своєї позиції, допустимість, достовірність та достатність зібраних по справі доказів його вини, у звязку з чим викликати для допиту та підтвердження його вини у судове засідання свідка, що не зявився немає необхідності.

Суд, зясувавши у підсудного чи правильно він розуміє зміст ч.3 ст. 299 КПК України, розяснивши йому, що його буде позбавлено можливості оскаржити ці фактичні дані у апеляційному порядку, визнав непотрібним викликати у судове засідання свідка, що не зявився, для дослідження доказів відносно фактичних даних по справі, котрі ніким не оспорюються.

Прокурор, потерпіла, кожен окремо, не заперечував допустити по даній справі застосування положень ч.3 ст. 299 КПК України.

Крім повного визнання вини підсудним по справі, його вина також підтверджується і іншими обєктивними доказами у їх сукупності, а саме

- поясненнями потерпілої ОСОБА_1, яка у судовому засіданні пояснила, що на праві власності їй належить домоволодіння № 25 по вул.. Н.Левицького с. Межиріч Павлоградського р-ну, куди вона періодично навідується. На початку листопада 2012року вона виявила, що з вищезазначеного домоволодіння пропало належне їй майно, а саме газова плита, металеве ліжко, металевий куток, металеві зливи. В звязку з чим, їй було спричинено майнову шкоду у розмірі 270грн. Викрадене майно підсудним повернуто їй повністю, претензій до ОСОБА_2 вона не має, просить суд строго не карати останнього;

- протоколом огляду місця події від 03.11.2012року, відповідно якого оглянута територія домоволодіння № 25, розташованого по вул..Н.-Левицького в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області з фототаблицею до нього (а.с.12,13);

- постановою про визнання та долучення до справи речових доказів від 08.11.2012г.: електроплити, металевого кутка, металевого ліжка, металевих зливів, які передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_1 (а.с.16,17);

- протоколом огляду від 08.11.2012р. металевого візку, за допомогою якого ОСОБА_2 викрав майно, котре належить ОСОБА_1 (а.с.33);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів справи у якості речового доказу металевого візку, який належить ОСОБА_2 та передано на зберігання останньому (а.с.35) та іншими матеріалами кримінальної справи.

Оцінюючи зібрані та досліджені по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного повністю найшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Дії ОСОБА_2, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, слід правильно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність, наслідки вчиненого злочину.

Так, суд враховує, що ОСОБА_2 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до ступеню тяжких.

У якості даних, що характеризують особу підсудного, суд враховує, що підсудний раніше у силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, не займається суспільно-корисною працею.

До помякшуючих вину обставин суд відносить те, що підсудний активно сприяв встановленню істині по справі як на досудовому слідстві, так і в суді, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував потерпілій спричинену майнову шкоду.

Обставин, що обтяжують вину підсудного, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням думки потерпілої, суд вважає за необхідне и достане для виправлення призначити підсудному ОСОБА_2В покарання у межах ч.3 ст. 185 КК Україні у вигляді позбавлення волі, але з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ст.76 КК України, оскільки суд вважає, що виправлення підсудного можливо без ізоляціі від суспільства.

Доля речових доказів по справі повинна бути вирішена, відповідно вимог ст. 81 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2В від відбуття призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік.

На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, зобовязати засудженого не виїжджати на межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання, навчання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2В до набрання вироком законної сили залишить підписку про невиїзд з місця проживання.

Речові докази по справі:

- електроплита, металевий куток, металеве ліжко, металеві зливи, передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_1 (а.с.16) залишити за належністю ОСОБА_1;

- металевий візок, який належить та передано на зберігання під розписку ОСОБА_2 (а.с.34) конфіскувати, як знаряддя злочину.

На вирок може бути подано апеляцію у апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: О.О. Круговий