ВИРОК
Іменем України
26.06.2017 року Франківський районний суд м.Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові об`єднане кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002206 від 30.06.2016 року, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003544 від 03.10.2016 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, раніше судимого, востаннє 29.05.2014 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 2 роки, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
29.06.2016 року приблизно о 12:30 год.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, перебуваючи в приміщенні комісійного магазину, який розташований по вул. Коновальця, 97 у м. Львові, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії були непомічені сторонніми особами, вчинив крадіжку наручного годинника-телефону. марки «MXD WATCH» в корпусі чорного кольору, вартість якого, згідно довідки про закупівельну вартість становить 1 259 грн., а також штанів чорного кольору, ТМ ІСЕРЕАК», вартість яких, згідно довідки про закупівельну вартість становить 389 грн.. тобто товару на загальну суму 1 648 грн., сховавши їх у пакет, який тримав у руках. Після цього ОСОБА_4 покинув приміщення комісійного магазину, вийшов на вулицю та попрямував в сторону вул. В.Великого у м. Львові, отримавши таким чином можливість розпорядитись викраденим майном за власним розсудом.

Відтак, ч.2 ст.185 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
Крім того, 15.09.2016 року близько 17:10 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», що за адресою: м. Львів, вул. В.Великого 5, таємно, шляхом вільного доступу викрав з полиці вказаного магазину коробку прального порошку «Ariel» вартістю 196,58 гривень, відповідно до довідки виданої ТзОВ «ФОЗЗІ-ФУД». Вказаний товар ОСОБА_4 , заховав у поліетиленовий пакет чорного кольору, який знаходився у нього на руці. В подальшому з метою приховання злочину, ОСОБА_4 , взяв з холодильника у вище вказаному магазині пляшку пива у кількості 1шт., і направився до каси магазину, де розрахувався лише за пляшку пива, однак за товар, який знаходився в поліетиленовому пакеті, він не розрахувався та направився до виходу, тим самим приховавши викрадені товари від працівників магазину.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 оскільки своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 29.06.2016 року приблизно о 12:30 год. перебуваючи в приміщенні магазину, за адресою вул. Коновальця, 97 у м. Львові, вчинив крадіжку наручного годинника-телефону. марки «MXD WATCH» в корпусі чорного кольору, а також штанів чорного кольору, ТМ ІСЕРЕАК», сховавши їх у пакет, який тримав у руках, після чого вийшов на вулицю. Крім того, зазначив, що, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», що за адресою: м. Львів, вул. В.Великого 5, таємно викрав з полиці вказаного магазину коробку прального порошку «Ariel» та заховав у поліетиленовий пакет чорного кольору, який знаходився у нього на руці. В подальшому взяв з холодильника у вище вказаному магазині пляшку пива та направився до каси магазину, де розрахувався лише за пляшку пива, однак за товар, який знаходився в поліетиленовому пакеті, він не розрахувався та направився до виходу, тим самим приховавши викрадені товари від працівників магазину. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяє, що більше таке не повториться. Подав до суду заяву про визнання вини, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на адресу суду скерувала клопотання про розгляд справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, товар повернуто в повному обсязі, питання щодо призначення покарання покладається на розсуд суду. Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, відповідно до ч.1 ст.325 КПК України суд ухвалює рішення про проведення судового засідання без потерпілих.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому протиправного, кримінально караного діяння, враховуючи той факт, що учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, суд, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового процесу, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відтак, суд, враховує особу обвинуваченого, те, що обвинувачений ОСОБА_4 періодично хворіє, що стверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №23494, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризуючі дані представлені суду, виключно позитивні, за місцем проживання скарг на ОСОБА_4 не поступало та наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" та приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений має здатність виправитися без реального відбування покарання та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, встановивши тривалість іспитового строку і поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинання менш суварого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст.ст. 349, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1