Провадження №1-кс/760/9217/17
УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
17 липня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві від 16.03.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0005433, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві від 16.03.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0005433.

Заявник зазначає, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005433 від 11.05.2016 р. за фактом умисного невиконання ОСОБА_5 судового рішення від 08.12.2015 р. у справі №760/15960/15-ц, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08.12.2015 р. у справі №760/15960/15-ц відібрано малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_5 та передано дитину матері ОСОБА_4 . Рішення підлягає негайному виконанню в частині відібрання дитини від батька та передачі її матері.

09.03.2017 р. потерпіла подала заяву до слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про залучення її до кримінального провадження №0005433, як потерпілу.

19.06.2017 р. на адресу ОСОБА_4 надійшла постанова від 16.03.2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0005433.

З даною постановою заявник не погоджується та вважає, протизаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Тому, заявник просить скасувати постанову слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві ОСОБА_7 від 16.03.2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0005433 та зобов`язати слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0005433.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Слідчий Солом`янського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, не надав слідчому судді пояснень на спростування доводів заявника.

У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Слідчий суддя зазначає, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005433 від 11.05.2016 р. за фактом умисного невиконання ОСОБА_5 судового рішення від 08.12.2015 р. у справі №760/15960/15-ц, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08.12.2015 р. у справі №760/15960/15-ц відібрано малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_5 та передано дитину матері ОСОБА_4 . Рішення підлягає негайному виконанню в частині відібрання дитини від батька та передачі її матері.

09.03.2017 р. ОСОБА_4 подала заяву до слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про залучення її до кримінального провадження №0005433, як потерпілу.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0005433 від 11.05.2017 р.

Вказане рішення слідчого мотивовано тим, що під час досудового розслідування встановлено відсутність в діянні кримінального правопорушення.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Всупереч цьому, оскаржувана постанова не містить вмотивованого висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілою, а зводиться лише до констатування факту відсутності цих підстав.

За викладених обставин, скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 16.03.2016 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0005433 від 11.05.2016 р.

В свою чергу, не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки не входить до компетенції слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Таким чином скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 60, 110, 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві від 16.03.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0005433 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Солом`янського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 від 16.03.2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0005433 від 11.05.2016 р. - скасувати.

В решті відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1