Справа №639/9237/16-к
Провадження №1-в/639/29/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким відповідно до ст.82 КК України у відношенні засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінівка Менського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 30.06.2010 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 21.10.2010 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким покаранням, відповідно до ст.82 КК України.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким, посилаючись на той факт, що засуджений за час відбуття покарання в Холодногірській виправній колонії №18 був працевлаштований на виробництві в установі, має 6 заохочень, підтримує соціальні зв`язки із матір`ю.

Засуджений також зазначає, що останнє стягнення на нього було накладено за відсутність на перевірці, однак це було пов`язано із тим, що він працював на виробництві в декілька змін.

Представник Холодногірської виправної колонії №18 та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на відсутність правових підстав для прийняття рішення про заміну невідбутої частини більш м`яким покаранням, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, має декілька стягнень за час відбування покарання, одне із яких не погашено на даний час, відомостей про те, що засуджений став на шлях виправлення, не має.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно вироку Менського районного суду Чернігівської області від 21.10.2010 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.06.2010 року по 23.12.2010 року в строк відбування покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Початок строку покарання - 17.06.2010 року. Кінець строку - 11.12.2019 року.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 від 19.12.2016 року встановлено, що за час відбування покарання у Чернігівському слідчому ізоляторі він характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 13.01.2011 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії (№18). Для стимулювання правослухняної поведінки 6 (шість) разів був заохочений правами представників адміністрації установи, але на даний час має 6 (шість) стягнень за порушення режиму тримання, 1 (одне) з яких не погашено та не знято.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом, але при цьому потребує додаткового контролю. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт з благоустрою території установи ставиться безвідповідально, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Відповідно до ст.123 КВК України, засуджений ОСОБА_6 приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації якої ставиться задовільно. Вину у скоєному злочині не визнав.

Вимогами ч.3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину за ч.1 ст.115 КК України, який є особливо тяжким умисним злочином, оскільки засуджений посередньо характеризується за місцем відбування покарання, за допущені порушення вимог режиму мав 6 (шість) стягнень, 1 (одне) з яких не знято та не погашено у встановленому законом порядку, після чого ним не отримано жодного заохочення, вину у скоєному злочині не визнає, процесуальні витрати за вироком на суму 2471,06 грн. не відшкодовано, тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 на даний час не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим не має підстав для застосування до нього вимог ст.82 КК України та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст.82 КК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу цього самого питання може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1