Справа № 461/2096/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/321/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
вищезазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано ОСОБА_7 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2016 року у виді 3 (три) місяці позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 (два) роки і 3 (три) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахується з моменту поміщення ОСОБА_7 до Львівської установи виконання покарань УДПС України у Львівській області (№19) на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 23.05.2016 року про етапування, а саме з 08.06.2016 року.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком районного суду, ОСОБА_7 05.08.2015 року, о 12:55 год., перебуваючи поблизу будинку №26, що на пр.Свободи у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом розбиття бакового скла таємно викрав з автомобіля марки «Mercedes-Bens E-250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ноутбук марки «HP Presario CQ58», вартістю 5 000 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Не погоджуючись із даним вироком, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , не заперечуючи правильність кваліфікації вчиненного кримінального правопорушення, просить вирок Галицького районного суду м.Львова від 28 грудня 2016 року змінити шляхом пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України та призначити останньому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. З урахуванням вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 11 лютого 2016 року визначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ст.70 КК України, а також зарахувати з 08.06.2016 року, часу поміщення до Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19), по день набрання вироком суду законної сили термін відбування покарання з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як зазначає апелянт, судом першої інстанції не повною мірою враховано обставини, що характеризують особу обвинуваченого, та тяжкість вчиненного ним правопорушення.

Як вбачаться зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , такий просить обрати йому більш м`яке покарання у виді обмеження волі, що передбачено ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданих ними апеляційних скарг, прокурора, який вважає такими, що підлягають до часткового задоволення в частині застосування ч.5 ст.72 КК України, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката та обвинуваченого підлягають до часткового задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені, таким надана вірна оцінка, що ніким не оспорюється.

Порушень при вирішенні місцевим судом питання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого та його захисника щодо невідповідності призначеного покарання необґрунтованими.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, відтак підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Поряд з тим, згідно з ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. А в силу п.г) абз.4 вказаної частини статті, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З огляду на те, що згідно з ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 23 травня 2016 року 08.06.2016 року ОСОБА_7 було поміщено до установи попереднього ув`язнення Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19), такому згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відтак апеляційні вимоги в цій частині є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволити частково.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.06.2016 року по 03.04.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, в решті апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4