Справа № 729/686/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/228/2017
Категорія - ч.1 ст. 121 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 07.12.2000 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

2) 17.11.2006 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 29.04.2014 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 510 грн.;

4) 13.07.2016 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 року та остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 3860 грн. 93 коп. матеріальної та 500 грн. моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 28 квітня 2016 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку, АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 один удар ножем в область черевної порожнини зліва, чим заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді однієї колото-різаної рани передньої черевної стінки в дільниці лівого підребер`я, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженнями тонкої та товстої кишки і супроводжувалася гострою внутрішньо черевною кровотечею.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить судове рішення скасувати та виправдати його, мотивуючи тим, що ніж, який був у нього вилучений, зламаний та не гострий, а тому ним неможливо було заподіяти колото різану рану. На вилученому ножі були виявлені його сліди, але не було виявлено слідів крові потерпілого. Вказує на відсутність експертизи, якою було б встановлено, що саме цим ножем можливо спричинити тілесне ушкодження.

Жоден із свідків не вказав про те, що він наносив потерпілому удар цим зламаним ножем або будь-яким іншим. Поліцейські, які прибули за викликом, у потерпілого жодних поранень не виявили, запропонували викликати швидку допомогу через перебування потерпілого у стані сильного алкогольного сп`яніння. Про те, що у потерпілого було виявлене тілесне ушкодження, він дізнався лише вранці, коли його розбудили працівники поліції та запропонували взяти на себе вину, пояснивши, що йому за це нічого не буде.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення та про закриття кримінального провадження, прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги, зазначаючи, що вирок суду обґрунтований належними та допустимими доказами, які не спростовані стороною захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 28 квітня 2016 року, потерпілий ОСОБА_9 виорав город співмешканці обвинуваченого ОСОБА_10 , яка запросила потерпілого до себе у будинок, щоб пригостити спиртним. Обвинувачений ОСОБА_6 повернувшись додому, також приєднався до вживання спиртних напоїв. Через деякий час між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 виник конфлікт, у результаті якого обвинувачений завдав потерпілому один удар ножем в область грудей. Після чого син співмешканки викликав поліцію та швидку допомогу.

Захисна версія обвинуваченого про його непричетність до заподіяння ножового поранення потерпілому, спростовується зібраними доказами.

Так, після того, як було випите спиртне, потерпілий ОСОБА_9 заснув, а потім упав на підлогу, з якої його підняли обвинувачений та його співмешканка ОСОБА_11 , яка пропонувала залишити потерпілого в їх будинку, щоб той проспався. Обвинувачений почав лаятися з жінкою, за яку словесно заступився потерпілий, за що і одержав удар ножем.

Допитана в якості свідка очевидець подій, співмешканка обвинуваченого свідок ОСОБА_11 пояснювала, що після вживання спиртного, потерпілий заснув, упав, його підняли та поклали на диван, щоб проспався, з чим був незгодний ОСОБА_6 , який схопив спочатку виделку та бив нею по потерпілому, а потім схопив ножа та завдав поранення, вона як могла так відтягувала та заспокоювала свого співмешканця.

Неповнолітній свідок ОСОБА_12 бачив, як потерпілий будучи п`яним, лежав у їхньому будинку на дивані, а вітчим стояв над ним з ножем, після чого він побіг та викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Поліцейські посміялися та поїхали, а потерпілого ОСОБА_9 забрала швидка. Наступного дня після цього інциденту він розказав як відбувалися події та показав ніж, який бачив в руках ОСОБА_6 .

З фототаблиці до протоколу огляду місця події вбачається, що вилучений з будинку ОСОБА_11 ніж, з рукояткою та лезом, надламане тільки кінців`я леза, ніж не виглядає уламком з тупим кінцем, як намагається переконати суд обвинувачений.

Достеменно було встановлено, що у будинку, де було завдане поранення потерпілому, окрім обвинуваченого, його співмешканки та її неповнолітнього сина, інших сторонніх осіб не було.

Якщо потерпілий ОСОБА_9 через стан алкогольного сп`яніння не пам`ятає обставин конфлікту та завдання ножового поранення, то є два свідки очевидці, які є близькими людьми обвинуваченого, та вказують на останнього як особу, що навмисно завдала удару ножем.

Судово - медичні данні вказують на те, що у потерпілого ОСОБА_9 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді однієї колото-різаної рани передньої черевної стінки, в дільниці лівого підребер`я, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженнями тонкої та товстої кишки і супроводжувалась гострою внутрішньо черевною кровотечею.

Таке ушкодження могло виникнути внаслідок дії гострого предмету по механізму удару, в тому числі внаслідок нанесення одного удару ножем (висновок експерта № 72 від 04 червня 2016 року т. 1, а.с. 87-88).

Якщо у ножа, який відноситься до колюче - ріжучих предметів, немає відмінних від інших ножів особливостей, кров потерпілого не залишилася на його лезі, то ставити перед експертом питання, що саме цим ножем завдана шкода чи іншим, є недоцільним.

Відсутність значної кількості крові на поверхнях в приміщенні будинку та на лезі ножа, залежить від особливості організму потерпілого, стану у якому він перебував, характеру самого тілесного ушкодження, глибини рани, місця її розташування.

Крім того, у висновку експерта зазначено, що тілесне ушкодження супроводжувалось гострою внутрішньо- черевною кровотечею, всередині тіла, а не зовні.

Зламаний кінчик ножа, не перешкоджав навмисному заподіянню колото-різаного поранення, що підтверджується висновком експерта, показаннями очевидців події, які в суді першої інстанції повністю підтвердив і сам обвинувачений ОСОБА_6 .

Потерпілий не міг, одержати поранення в іншому місці, а потім прийти у будинок, оскільки поранення супроводжувалося гострою крововтратою. Сам собі він також не завдавав поранення, про що пояснювали очевидці події.

Отже, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у навмисному заподіянні ножем тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, обґрунтовані зібраними та перевіреними під час судового засідання доказами, в тому числі і показаннями самого обвинуваченого, наданими суду першої інстанції, з урахуванням яких, суд за сукупністю двох тяжких злочинів, за двома вироками, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, призначив мінімально допустиме покарання.

Коли кримінальний закон та кримінально - процесуальний закон застосовані правильно, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з часу вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15