Справа №498/1289/16-к
Провадження № 1-кс/498/174/16
про задоволення клопотання про арешт майна
26 жовтня 2016 року с.м.т. Велика Михайлівка
Слідчий слідчого відділення Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт речей у зв`язку з тим, що 23.10.2016 до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 23.10.2016 року біля 23:00 години по АДРЕСА_1 невстановлена особа нанесла йому тілесні ушкодження.
23.10.2016 року ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видав належну йому на праві власності чоловічу куртку чорного кольору на спині якої в нижній частині виявлено пляму бурого кольору та пошкодження у вигляді порізу, в якій він був одягнений в момент нанесення йому тілесного ушкодження. При огляді даної чоловічої кутки, було встановлено, що на ній збереглися сліди кримінального правопорушення.
Заслухавши доводи слідчого та обґрунтування зазначеного клопотання, матеріали додані до нього, вважаю що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.
Ч.1 ст. 170 КПК України регламентує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу к кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Також, враховую крім правової підстави для арешту майна,- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України (арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів). Так і ч.3 ст.170 КПК України передбачає, що у вищезазначеному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на вищезазначене, з метою проведення відповідних експертиз виникла необхідність накласти арешт на вилучене майно в розумінні п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме: чоловічу куртку чорного кольору на спині якої в нижній частині виявлено пляму бурого кольору та пошкодження у вигляді порізу, фактичним власником якої являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 .
Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, враховуючи наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175 КПК України, -
Клопотання слідчого слідчого відділення Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 погоджено прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на наступне майно чоловічу куртку чорного кольору на спині якої в нижній частині виявлено пляму бурого кольору та пошкодження у вигляді порізу, фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , який 23.10.2016 року добровільно її видав старшому слідчому слідчого відділення Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майору поліції ОСОБА_6 .
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділення Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1