Справа № 551/576/17
ВИРОК
іменем України
15 серпня 2017 року Шишацький районний суд Полтавської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ПП «Агроекологія» ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області кримінальне провадження №0000253 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комарники Турківського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого доглядачем за тваринами ТФ №3 ПП «Агроекологія», не судимого, не одруженого, освіта середня,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин на території товарної ферми №3 ПП «Агроекологія», розташованої в селі Порскалівка Шишацького району Полтавської області, громадянин ОСОБА_5 , під час виконання своїх трудових обов`язків доглядача за тваринами, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань з метою наживи, шляхом вільного доступу з кінної тачанки викрав один мішок комбікорму загальною вагою 46 кг вартістю 264 гривні 96 копійок, який призначений для годівлі худоби. Викрадений мішок комбікорму ОСОБА_5 заховав у приміщенні ферми яке не використовується з метою подальшого переведзення до місця свого проживання, але свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі так як захований мішок комбікорму був виявлений начальником служби економічної безпеки ПП «Агроекологія» ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах та таємне викрадення чужого майна.

Разом з обвинувальним актом на адресу суду надійшла угода від 18 липня 2017 року про примирення між потерпілою особою - ПП «Агроекологія» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про примирення представник потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, добровільне відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна в належному стані, узгодженого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, згоди сторін на його призначення, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, представника потерпілої особи, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам ч.3 ст.469, ст.471 КПК України, переконавшись, що обвинувачений розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, суд дійшов висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, та вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18 липня 2017 між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої особи ПП «Агроекологія» ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000253.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 18 липня 2017 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий суддя