Справа № 303/416/16-к
Провадження № 11-кп/777/285/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

25.04.2017 року м. Ужгород
Суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам законодавства, апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.4 ст.27 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ст.386 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України та йому призначено покарання : за ч.1 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, а за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.27 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ст.386 КК України виправданий.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу на її відповідність вимогам ст..396 КПК України, вважаю, що таку слід залишити без руху, оскільки вона подана з недоліками, що перешкоджають відкриттю апеляційного провадження.
Так, відповідно до ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших вказаних законом обставин, повинно бути відображено: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, доводи на їх обґрунтування, а також прохання особи яка подає апеляцію.

Як убачається з поданої прокурором апеляційної скарги, вказані вимоги кримінального процесуального закону не дотримано.
Так, в резолютивній частині апеляційної скарги прокурора ставиться питання про скасування вироку Мукачівського міськрайонного суду від 23.02.2017 з постановленням нового вироку, яким слід визнати винними та призначити покарання: ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за п.12 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі, на підставі ст..70 КК України 15 років позбавлення волі; ОСОБА_4 та ч.4 ст.296 КК України 7 років позбавлення волі; за ч.4 ст.27-п.12 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі, на підставі ст..70 КК України 15 років позбавлення волі.
Згідно п.2, п.3 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування більш суворого покарання та скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як видно, апеляційна скарга прокурора викладена без дотримання цих та інших норм закону, вимоги апелянта викладені поверхово, загальними фразами, без посилання на відповідні положення процесуального і матеріального Закону. У мотивувальній частині скарги взагалі відсутнє обґрунтоване наведення доводів з приводу необхідності застосування до ОСОБА_3 більш суворого покарання, відсутні посилання на відповідні докази. Те саме стосується й іншого обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, висуваючи вимогу про скасування вироку суду щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ухвалення щодо обох обвинувачених нового вироку, прокурор не вказує, яке покарання слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст.146, ст..386 КК України, в тому числі і остаточне покарання. Про їх відповідальність за цими статтями КК України в апеляційній скарзі взагалі відсутні будь-які посилання.

Також, зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що в ній аналізуються докази, якими прокурор обґрунтовує висунуте обвинувачення і яким суд, виправдовуючи ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.27 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ст.386 КК України, на його думку, дав неправильну оцінку у вироку, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону та навів висновки, які не відповідають фактичним обставинам провадження. Як видно, поставлені в апеляційній скарзі питання вимагають переоцінки доказів, на які послався суд першої інстанції при ухваленні вироку в частині виправдання ОСОБА_4 за вказаним обвинуваченням. Відтак, формальне посилання в апеляції на порушення судом першої інстанції форми та змісту мотивувальної частини вироку та критичну оцінку показів свідків, не можна вважати належним обґрунтуванням твердження прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій у разі : необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У зв`язку з цим, вимоги апеляційної скарги прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 є суперечливими і такими, що не дають можливості суду апеляційної інстанції визначитись з обґрунтованістю доводів апелянта щодо незаконності судового рішення щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та позбавляють можливості сторону захисту навести та подати до суду доводи на їх спростування, а відтак прийняти апеляційним судом рішення, відповідно до вимог ст.ст.404, 407 КПК України .

Виходячи з того, що апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 на вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подана без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України вважаю, що таку слід залишити без руху, та встановити десятиденний строк для усунення недоліків скарги, особою, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.4 ст.27 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.146, ст.386 КК України - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1