Справа № 738/515/17
№ провадження 1-в/738/143/2017
УХВАЛА

12 квітня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі,

В С Т А H О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі. Клопотання засудженого мотивоване тим, що він відбуває покарання в Менській ВК №91 та має право на пільгу згідно ст. 82 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити. Також повідомив що має проблеми зі здоров`ям, тому працювати не може, працював усього 10 місяців. З характеристикою на себе не погодився.
Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю до суду не надходило, направив до суду повідомлення, що засуджений ОСОБА_4 до спостережної комісії із клопотанням щодо застосування відноно нього пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання біль м`яким не звертався. Таким чином відповідно до ст. 539 КПК України, можливо розглянути справу без участі представника спостережної комісії.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає його передчасним. Вказала, що засуджений на шлях виправлення не став, заохочень не має, характеризується посередньо, до праці ставиться посередньо.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 року за ч. 2 ст. 260 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року засудженому зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 29.12.2014 року по 27.07.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 31.12.2014 року. За час перебування в Харківському СІЗО вимог режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 13.03.2015 року і по сьогоднішній день засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Менській ВК №91, де порушення порядку відбування покарання не допускає, проте дотримується під контролем, здатності до самокерованої поведінки не проявляє, розпорядку дня дотримується, стягнень не має. Залучався на громадських засадах до робіт по заготівлі дров для БПК згідно поданих ним заяв з 21.09.2015 року по 18.03.2016 року, до роботи ставився посередньо, заохочень не мав. На виробництві установи був працевлаштований робітником швейної дільниці з 12.04.2016 року згідно наказу № 20 по 16.08.2016 року, звільнений за власним бажанням., до роботи відносився посередньо. Сумлінного ставлення до праці не проявляв, заохочень не мав. Культурно-масові заходи виховного, пізнавального та розважального характеру не відвідує, реагує на них негативно. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», дану програму не реалізовує, до представників адміністрації відноситься з зневагою. Ставиться зверхньо, постійно висловлює невдоволення режимними вимогами та умовами утримання засуджених.
Згідно повідомлення Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 07-04/62 від 10.04.2017 року засуджений ОСОБА_4 не звертався до спостережної комісії з клопотанням щодо застосування відносно нього пільги у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Отже з викладеного вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення, своєю поведінкою не довів права для застосування пільги передбаченої ст.82 КК України.
Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про те, що він став на шлях виправлення, а тому приходить до висновку, що його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі, є передчасним і задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1