Провадження №1-кп/761/786/2016
В И Р О К
іменем України
27 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді голови ФГ «Дукат-Агро», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :
Так, 16 жовтня 2015 року приблизно о 11 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 зупинив та припаркував його в крайній правій смузі руху проїзної частини вулиці Хрещатик навпроти будинку № 30/1 передньою частиною в напрямку вулиці Б. Хмельницького в м. Києві.

Під час керування транспортним засобом, а саме зупинки та паркування автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_3 грубо порушуючи вимоги п. п. 1.3, 2.3 «б», 15.13 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року, проігнорував вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» і зупинив керований ним автомобіль у забороненому для цього місці, після чого проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не зреагував на її зміну та допустив відчинення передньої лівої двері зі сторони водія вказаного автомобіля, чим створив небезпеку велосипедисту ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку по вул. Хрещатик зі сторони Європейської площі в напрямку вул. Б. Хмельницького.

Внаслідок проявленої злочинної необережності зі сторони водія ОСОБА_3 , який допустив відкриття передньої лівої двері автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 при заборонених обставинах, внаслідок чого велосипедист ОСОБА_6 допустив наїзд на перешкоду у вигляді відчиненої вказаної двері та в результаті отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 223/Е «у гр. ОСОБА_6 мали місце ушкодження у вигляді закритого підголовчатого перелому п`ятої п`ясткової кістки правої кисті, а також саден правого і лівого ліктьових суглобів. Описані ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, були безпечними для життя в момент заподіяння, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому і відновлення функції 5-го пальця правої кисті потрібно термін понад 21-го дня.

Відповідно до висновку експерта 156ат «В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля ««Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пункту 15.13 та дорожнього знаку 3.34 ПДР України. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 15.13 та вимогам дорожнього знаку 3.34 ПДР України».

Під час керування транспортним засобом, а саме автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3, 2.3 «б», 15.13 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,

- п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 15.13 «Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху».

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в частині порушення правил дорожнього руху в частині зупинки у забороненому місці та надав показання, що 16 жовтня 2015 року він їхав по вулиці Хрещатик, в нього зателефонував телефон, він зупинився в забороненому місці щоб відповісти на телефонний дзвінок, після чого він вирішив вийти та купити цигарки, він подивився в дзеркало, побачив там припарковано красний пікап, який стояв поперек дороги, тому він бачив тільки його та автомобілі які рухаються в сусідній полосі, відкрив двері на 15-20 сантиметрів і відчув удар, уже після чого почув крик, побачив як падає потерпілий вперед і вліво на другу полосу руху, після чого він відкрив повністю двері, вискочив з автомобіля, допоміг піднятись, відвів в безпечне місце, убрав з проїзної частини велосипед, запитав потерпілого про його стан та запропонував свою допомогу і визвав швидку допомогу. Після чого приїхали слідчі, потерпілий нікому не говорив що його турбує біль, сів в машину швидкої допомоги, та через деякий час повернувся вже з накладеним гіпсом. Після чого були слідчі дії та все було зафіксовано.

Зазначив, що з того моменту, як він подивився в дзеркало та почав відкривати двері, пройшло 1-2 секунди. Двері він відкривав повільно. З потерпілим вони зустрічались, ОСОБА_3 пропонував потерпілому фінансову допомогу на лікування та щоб вирішити дане питання без суду (не гаяти час). Потерпілий відмовився та захотів велику суму, спираючись на те, що його телефон та велосипед були зламані, хоча на той момент він був на велосипеді та експерт повідомив що він працює.

Хоча обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, його винуватість повністю доведена зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, який надав показання про те, що він рухався на велосипеді, згідно правилам дорожнього руху, по вулиці Хрещатик до Бессарабської площі, проїхавши перехрестя з вулицею Прорізною він почав маневр, об`їзд автомобілів, які було припарковано в правому ряду, їх було декілька, в тому числі автомобіль обвинуваченого ОСОБА_3 . Потерпілий керувався безпечною відстанню до припаркованих з права автомобілів, рух транспорту на той час був доволі великий. Відкривання дверцят відбулось раптово, тому він не встиг відреагувати та відбулось зіткнення.

Все відбувалось дуже швидко, він не бачив чи виглядав водій з автомобіля, щоб переконатись в безпечності своїх дій. Після зіткнення він впав на дорогу, отримавши перелом руки, як зазначено в матеріалах справи. Після первинного шоку від падіння, за його проханням свідки викликали поліцію, а ті в свою чергу викликали швидку допомогу, оскільки він відчував сильний біль в руці, про що повідомив учасників та свідків даної пригоди. Потерпілого було направлено в травмпункт, зроблено рентген та накладено гіпс, після цього повернувся на місце ДТП, де вже на той час перебувала слідчо- оперативна група. Первинний протокол складався зі слів потерпілого, але враховуючи його стан, він міг допустити неточності, вказуючи смугу руху, адже він на момент ДТП керувався не розміткою дороги, а фактичним розташуванням автомобілів, що створювали порушенню руху. Під час слідчого експерименту він також керувався фактичним розташуванням автомобілів, та вказував своє положення відносно нього та так як він запам`ятав обставини інциденту. Потерпілий вважає ці данні достатньо точними для проведення експертизи. Стосовно показів свідків вважає що складно встановити в який момент вони бачили як відкриваються дверцята.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні, який надав показання про те, що він їхав по вулиці Хрещатик, машина ОСОБА_8 була припаркована праворуч, обвинувачений відкрив трохи двері і хлопець на велосипеді вдарившись об них полетів під колеса. Потерпілий рухався між автомобілем Шевроле, в якому знаходився свідок та припаркованим авто, зіткнення відбулось десь посередині смуг руху.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , допитаного в судовому засіданні, який надав показання про те, що він бачив автомобіль, який був припаркований в крайньому правому ряду, він запам`ятав, що двері автомобіля були відкриті на сантиметрів 10-15. На якій саме смузі руху перебував потерпілий він точно сказати не може, на його думку подія відбулась між смугами руху.

Показаннями експерта ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який надав показання про те, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення правил дорожнього руху виходячи з тих вихідних даних які були надані експерту.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні, який надав показання про те, що він здійснював досудове розслідування даного кримінального провадження, ним було встановлено два свідка, які були присутні при даних подіях, та було проведення відтворення за участю потерпілого з метою уточнення його показів, було встановлено якщо інтервал між транспортним засобом обвинуваченого та транспортним засобом потерпілого менше розрахованого, чи є за таких обставин порушення правил дорожнього руху, якщо є потерпіла особа, експерт сказав що так, є. Цей інтервал становив не більше 20 сантиметрів. Схему відтворення складав він, а саму експертизу проводив не він. Там де обвинувачений прикаркував свій автомобіль зупинка заборонена.

Крім того, винуватість обвинуваченого доводиться і іншими зібраними по справі доказами, а саме:

1)Висновком експерта № 223/Е, з якого вбачається «у гр. ОСОБА_6 мали місце ушкодження у вигляді закритого підголовчатого перелому п`ятої п`ясткової кістки правої кисті, а також саден правого і лівого ліктьових суглобів. Описані ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, були безпечними для життя в момент заподіяння, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому і відновлення функції 5-го пальця правої кисті потрібно термін понад 21-го дня.

2)Висновку експерта 156ат, з якого вбачається «В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля ««Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пункту 15.13 та дорожнього знаку 3.34 ПДР України. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 15.13 та вимогам дорожнього знаку 3.34 ПДР України».

3)Фототаблицями з місця пригоди та схемою ДТП.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає повністю доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, у виді щтрафу.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що обвинувачений як особа втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він частково визнав свою вину, є особою раніше не судимою, працює, має позитивні характеристики, злочин вчинено з необережності. Тому, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, і призначає йому покарання у вигляді штрафу.

Суд, вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, з урахуванням того, що саме допущення грубого порушення правил дорожнього руху і призвело до кримінального правопорушення.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди цивільним відповідачем ОСОБА_3 , обвинувачений не визнав.

Разом з тим суд вважає що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи моральні страждання ОСОБА_6 та зміну привичного способу життя, в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

Що стосується матеріальної шкоди, то враховуючи відсутність підтверджуючих доказів про витрати потерпілого на лікування та пересування, про які зазначає потерпілий, у задоволенні даної частини позову необхідно відмовити.

Судові витрати по справі необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 (сорок) копійок, пов`язані з проведенням автотехнічної експертизи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1