АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1542/16 Справа № 199/9375/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, якою до

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпро, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 лютого 2017 року.

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою обрати щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ АНД ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 17 лютого 2017 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 , будучи особою, раніше судимою, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин, а саме 22.12.2016, приблизно о 12:30 годині, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа, перебуваючи на ринку «Воронцовський», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 65, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, підійшли до торгівельної палатки № 3, де ОСОБА_8 відкрито заволодів чужим майном, а саме вихопив сумку вартістю 360 гривень, яка належить ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного злочину та зазначив, що враховує дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має тяжких хвороб, має не зняту та не погашену судимість, по кримінальному провадженню всі можливі та необхідні слідчі дії не проведені, не встановлено та не допитано всіх свідків злочину, а також зважає на наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин, що, на думку слідчого судді є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_9 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вважає, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та впливу на свідків і потерпілу. Зазначає, що не було враховано належним чином дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, цивільну дружину, з якою разом проживає та утримує її дитину, позитивну характеристику з місця проживання. Також захисник посилається на те, що підозрюваний в розшуку ніколи не знаходився, що, на думку захисника, спростовує висновки суду про наявність ризику переховування від органу розслідування та суду. Вказує на істотні порушення судом вимог КПК України, а саме те, що суд не розглянув заявлений підозрюваним відвід слідчому та прокурору, не роз`яснив учасникам їх права та обов`язки, в порушення ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, що апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав; думку слідчого та прокурора, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується достатньою мірою низкою доказів, в тому числі показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка у межах пред`явлення особи для впізнання прямо вказала на ОСОБА_8 як особу, що вчинила злочин, та надала детальні пояснення щодо обставин його скоєння.

Враховуючи наведене, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, достатньої на даному етапі досудового розслідування для вирішення питання про застосування до останнього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

Також, зважаючи на відомості про особу підозрюваного та фактичні обставини кримінального провадження, є правильним висновок слідчого судді про наявність щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин.

Так, ОСОБА_8 не працює, згідно обліковим даним (а.с. 28, 29) раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, на даний час у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000915 за ч. 2 ст. 185 КК України щодо нього, де раніше обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою було 11.11.2016 р. замінено на домашній арешт. Крім того, у даному кримінальному провадженні не встановлена особа третього співучасника вчинення кримінального правопорушення, який перебуває на свободі.

Наведені обставини дають підстави ґрунтовно вважати, що ОСОБА_8 є особою, схильною до скоєння злочинних корисливих посягань на чуже майно, та зневажливо ставиться до закону; у минулому, будучи неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не робив та кожного разу знову вчиняв кримінальні правопорушення; обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення у той час, коли у провадженні суду перебуває кримінальне провадження щодо нього за вчинення іншого кримінального правопорушення, у якому запобіжний захід щодо нього нещодавно було змінено з тримання під вартою на домашній арешт, - що свідчить про наявність вищезазначених ризиків, їх особливу вагомість, а також про те, що ці ризики не можуть бути усунуті в інший спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо обставин, які характеризують особу підозрюваного, та недоведеності наявності щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо безпідставного невизначення слідчим суддею ОСОБА_8 розміру альтернативної застави.

Так, інкриміноване цьому підозрюваному кримінальне правопорушення не пов`язане із застосуванням насильства, або погрози застосування насильства, або загибеллю людини, а також щодо ОСОБА_8 у цьому провадженні раніше не обирався запобіжний захід у виді застави, а отже за правилами ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК України щодо цього підозрюваного підлягають визначенню розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України, та перелік обов`язків з числа передбачених ст. 194 КПК України, які покладаються на нього у разі її внесення. Положеннями ч. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, на які послався слідчий суддя, можливість утримання від визначення розміру альтернативної застави з наведеної ним підстави, а саме у зв`язку з вчиненням злочину з корисливих мотивів, не передбачена. За викладених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у цій частині, з постановленням нової ухвали, якою таку заставу встановити.

Обговорюючи питання про її розмір для ОСОБА_8 , колегія суддів приймає до уваги, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, втім є людиною молодого віку, не працює, відомості про наявність в нього значних матеріальних можливостей відсутні, та з урахуванням положень ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України вважає за необхідне визначити її у мінімальному розмірі для злочинів такого ступеню тяжкості - на рівні 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 27.560, 00 грн.

У випадку внесення застави колегія судів вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ними законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді не спростовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою , скасувати в частині невизначення розміру застави.
Постановити у цій частині нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_8 розмір застави у 20 мінімальних заробітних плат, що дорівнює 27.560, 00 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят гривень), та визначити, що у разі її внесення на цього підозрюваного покладаються наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3