Справа № 755/6507/17
В И Р О К
іменем України
"25" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000806 від 20.01.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець республіки Таджикистан м. Ленінобад, громадянина Киргизтану, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого вдівця, без постійного місця реєстрації в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 будуче раніше судимим: 23.03.2016 року Печерським районним судом м. Києва, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний злочин спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь за наступних обставин.

Так, 20 січня 2017 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебував в салоні маршрутного таксі, що рухалося в сторону станції метрополітену «Лівобережна» та, на зупинці громадського транспорту «Комфорт Таун», помітив дівчину в якої, через плече висіла сумка чорного кольору. В цей час в ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів маючи на меті незаконне збагачення, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 , в якої, через плече знаходилася сумка чорного кольору та яка в той момент стояла до нього спиною, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що його злочинні дії носять таємний характер, правою рукою розстебнув блискавку на відділенні сумки та дістав звідти гаманець світло-бежевого кольору з грошовими коштами в сумі 2550 грн., що належать потерпілій, та сховав його в свою сумку, яку тримав в руках. Після цього ОСОБА_5 з місця кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, які полягали у повторному таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_4 , матеріального збитку на загальну суму 2550 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення та щиро розкаявся у вчиненому.

Будучи допитаю в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала суду покази, що повністю відповідають обставинам викладеним в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 .

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має не постійне місце проживання, дані, щодо стану здоров`я, зокрема наявність туберкульозу, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше судимий, вдівець, відсутність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, а саме прокурора про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді арешту.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді арешту у межах санкції ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу слід визначити у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків з числа регламентованих ч. 5 т. 194 КПК України до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до набрання вироком законної сили.

Речові докази: жіночий гаманець, бежевого кольору з надписом «Парфуа» з рошовими коштами в сумі 2550 грн., купюрами номіналам 50 грн. 1шт: СБ 6600152, 500 грн. - 3 шт: ЗБ5177263, МВ 5094825, МА 9572581, 200 грн. 5 шт.: УЗ 2936155, ЄД 9480298, ПВ 8530157, КИ 3852254, ЕШ 3869216, та банківські карти «ПриватБанк», «РайфайзенБанк», «банк Аваль», «ПуМБ» на ім`я ОСОБА_4 , та студентський квиток на ім`я ОСОБА_4 залишити у власності ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1