Єдиний унікальний номер № 285/3836/16-к
Провадження № 1-кс/0285/41/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001659 від 05.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що у провадженні слідчого перебуває вищезазначене клопотання.
В ході розслідування установлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, у якого судимість не знята та не погашена, 15 липня 2016 року близько 14 год. перебуваючи в приміщенні магазину, який розташований по вул. Юрія Глухова, 62 в м. Новоград-Волинський, вирішив умисно, повторно, шляхом зловживання довірою заволодіти чужим майном, а саме: перфоратором марки «MAKITA», що належить потерпілому ОСОБА_7 .
Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , повідомив потерпілому ОСОБА_7 , завідомо неправдиві відомості про те, що йому потрібно покористуватися перфоратором, а потім він його поверне, при цьому не маючи наміру виконувати взятих на себе зобов`язань.
Так, ОСОБА_6 , шляхом шахрайства отримав від ОСОБА_7 дане майно, яким в подальшому, того ж дня, розпорядився на власний розсуд, здавши перфоратор марки «MAKITA HR 2230», в ломбард «Благо», який розташований по вулиці Пушкіна в м. Новоград-Волинський, отримавши за нього 526 грн. 50 коп.
Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 , заволодів майном останнього, а саме: перфоратором марки «MAKITA HR 2230», чим заподіяв йому матеріальну шкоду на вказану суму.
18 жовтня 2016, близько 10 години 45 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на прилеглій території до багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , вирішив умисно, таємно, повторно викрасти велосипед німецького виробництва, що стояв біля 3-го під`їзду вказаного багатоповерхового будинку, який належить ОСОБА_8 .
Здійснюючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться не поміченими, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав велосипед німецького виробництва, після чого з викраденим майном залишив місце злочину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2 200 грн.
18.11.2016 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.
В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на волі, 27 листопада 2016 року близько 09 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Левша», який розташований по вул. Шевченка №55 в м. Новоград-Волинський, вирішив умисно, повторно, шляхом зловживання довірою заволодіти чужим майном, а саме перфоратором марки «MAKITA», що належить потерпілому ОСОБА_9 .
Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , повідомив потерпілому ОСОБА_9 , завідомо неправдиві відомості про те, що йому потрібно покористуватися перфоратором, а потім він його поверне, при цьому не маючи наміру виконувати взятих на себе зобов`язань.
Так, ОСОБА_6 , шляхом шахрайства отримав від ОСОБА_9 дане майно, яким в подальшому того ж дня розпорядився на власний розсуд, здавши перфоратор марки «MAKITA HR 4500 С» у відділення ломбарду «Діамантовий Дім», який розташований по вулиці Пушкіна 6а, в м. Новоград-Волинський, отримавши за нього 2012 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, повторно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_9 , заволодів майном останнього, а саме перфоратором марки «MAKITA HR 4500 С», чим заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 2012 грн.
28 листопада 2016 року близько 14 год. 41 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні ломбарду «Діамантовий Дім», який розташований по вул. Шевченка № 7 в м. Новоград-Волинський, уклав договір з представником ломбарду в особі ОСОБА_10 та в якості застави залишив мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-S3650», за що отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 280 грн. Згодом, ОСОБА_6 вирішив умисно, повторно, шляхом зловживання довірою заволодіти чужим майном, а саме телефоном марки «SAMSUNG GT-S3650», який він передав у володіння ломбарду «Діамантовий Дім».
Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, 01 грудня 2016 року близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні вище вказаного ломбарду, повідомив працівнику ломбарду ОСОБА_10 завідомо неправдиві відомості про те, що йому потрібно використати мобільний телефон «SAMSUNG GT-S3650» для здійснення телефонного дзвінка у приміщенні ломбарду, а потім він його поверне, при цьому не маючи наміру виконувати взятих на себе зобов`язань.
Так, ОСОБА_6 , шляхом шахрайства отримав від ОСОБА_10 даний мобільний телефон, який належить ломбарду «Діамантовий Дім», після чого з ним залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_10 , заволодів майном повного товариства «Ломбард «Діамантовий дім» ТОВ «Діамант-Т» і компанія», чим заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 280 грн.
09 грудня 2016 року кримінальні провадження за вказаними кримінальними правопорушеннями об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001659 та 20 грудня 2016 року ОСОБА_6 , оголошено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
На неодноразові виклики органу досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 не з`являвся, про причини свого неприбуття на виклики до слідчого не повідомляв, місце перебування та знаходження останнього було не відоме.
20.12.2016, органом досудового розслідування, підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук.
Вина ОСОБА_6 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: записами з камер відеоспостереження, протоколами огляду місць події; слідчими експериментами проведеними з ОСОБА_6 ; показами свідків, та іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, які в своїй сукупності вказують на те, що саме ОСОБА_6 вчинив умисні кримінальні правопорушення у сфері злочинів проти власності.
Підозрюваний ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, в якого судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, умисно, повторно знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення та переховується від органів досудового розслідування. Характер протиправної діяльності ОСОБА_6 свідчить про стійке ігнорування ним правил моралі (злочини вчиняв в денну пору дня, шляхом обману та зловживання довірою потерпілих, а також вчиняючи таємне викрадення майна потерпілих), що вказує на небажання ОСОБА_6 припинити свою злочинну діяльність.
На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає, що менш суворі запобіжні заходи, домашній арешт, застава, особисте зобов`язання не можуть у повній мірі запобігти вчиненню ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень та настанню негативним наслідкам, а тому є необхідність в обранні ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали. Пояснили, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень чи переховуватись від слідства.
В судовому засіданні підозрюваний не заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання встановлено, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.
Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а відповідно до п. 5 ч.2 даної статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як, до до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступні обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких умисних злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вчинення злочинів за наявності непогашеної судимості, під час іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, підозрюваний не працює, неодружений, соціальних зв`язків, що могли би позитивно впливати на його поведінку не має, а також враховуючи, що існують реальні ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк в межах строку досудового розслідування.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
З протоколу затримання особи вбачається, що ОСОБА_6 затриманий в м. Новоград-Волинський о 15 год. 00 хв. 03.01.2017 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що перебіг строку досудового слідства розпочався 18.11.2016 року, після чого 20.12.2016 року його зупинено у зв`язку з оголошенням розшуку ОСОБА_6 .
Провадження відновлено 03.01.2017 року.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити, - обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 27 діб, по 30.01.2016 року включно.
Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, за які він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 15 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти обв`язки прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення,що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179,182,183,184,186-187,193-194,196,205, 395 КПК України слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 27 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання 15 год. 00 хв. 03.01.2017 року.
Визначити строк дії даної ухвали до 30 січня 2017 року включно.
Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України розмір застави визначити у розмірі 15 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 24 000 грн., зобов`язавши ОСОБА_6 внести протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали, або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної суми коштів у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок ТУ ДСА в Житомирській області 1562, код 26278626 ГУ ДКСУ у Житомирській області, призначення застава для Новоград-Волинського міськрайонного суду.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України :
1) прибувати до слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області із встановленою періодичністю та за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання/роботи.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу дізнання, досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1