Справа № 513/594/17
Провадження № 1-кп/513/78/17
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата Одеської області кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рощиця Кагульського району Молдови, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не заміжньої, працюючої двірником Саратського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа 1-111 ступенів - гімназія", яка має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі, через металеву вхідну хвіртку проникла на подвір`я будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В указаному місці ОСОБА_6 підійшла до мопеду марки «УАМАНА», чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , з метою використання зазначеного мопеду для поїздки на ньому, здійснила незаконне заволодіння транспортним засобом: перекотила його до проїжджої частини, після чого шляхом запуску двигуна з місця скоєння злочину поїхала, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд.

Між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , 26 червня 2017 року була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження та з`ясуванню всіх обставин подій.

Сторони узгодили призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з іспитовим строком на два роки та відповідно до ч.1 та п. 2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати її під час іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно до ст.77 КК України не призначати обвинуваченій додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України.

У зв`язку з чим, суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 474 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася.

Суд роз`яснив обвинуваченій її права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, а також переконався у добровільності укладення угоди і в тому, що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_6 заявила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши прокурора, потерпілого ОСОБА_5 , захисника та обвинувачену, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між сторонами угоду на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_5 , який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості від 26 червня 2017 року, укладена між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , відповідає вимогам частин 2, 4 ст. 469, ст.472 КПК України, а тому підлягає затвердженню судом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у інше сховище.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачена вперше вчинила тяжкий злочин, повністю визнала вину та щиро розкаялась, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання посередньо, на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої.

Ураховуючи всі зазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, а тому суд вважає за необхідне звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на неї під час випробування обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначене, тому суд вважає за необхідне не призначати обвинуваченій додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України.

Речові докази: мопед залишити потерпілому ОСОБА_5

Керуючись ч.ч.2, 4 ст.469, ст.ст. 314, ч.1 ст.368, ст.ст.370-371, 373,374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , яка укладена 26 червня 2017 року - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом зпитань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: мопед марки "Yamaha" чорного кольору залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено: обвинуваченою та її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1