АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1325/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0006874 щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Києва, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без

постійного місця проживання, раніше судимого:

- 19.08.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.ч.1,2 ст. 190

КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК

України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, приєднано до вироку частину невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2013 та остаточно призначено покарання у виді 4-х років 10 днів позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 13 вересня 2013 року близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Фуршет», розташованого в м. Києві, по вул. Ярославська, 54-А, діючи умисно, підійшов до полиць та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв дві упаковки кави, 58 шт. жувальної гумки «Орбіт», 29 шт. жувальної гумки «Дірол кавун» та 58 шт. жувальної гумки «Екліпс», які сховавши в сумку, пройшов повз касу без сплати за товар та направився до виходу з супермаркету.

Так, ОСОБА_6 своїми умисними діями, відкрито, повторно, вважав, що викрав товар, який належить ДП «Рітейл Центр» на загальну суму 775 грн. та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак його дії були помічені начальником охорони супермаркету, на прохання якого зупинитись, ОСОБА_6 не реагував та розуміючи, що за ним спостерігають, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, направився з викраденим товаром в сторону виходу, при цьому усвідомлюючи, що таємне викрадення чужого майна переросло у відкрите викрадення чужого майна.

Побачивши, що ОСОБА_6 не реагує, охоронник побіг за ним з метою затримання та наздогнав, у зв`язку з чим ОСОБА_6 свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівником супермаркету.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважаючи, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме визнання вини, щире каяття, наявність на утриманні батьків пенсіонерів та цивільної дружини з тяжким матеріальним становищем, відсутність матеріального збитку та обтяжуючих обставин, просить пом`якшити призначене йому покарання, та зарахувати йому в строк відбування покарання строк тримання його під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який уточнив свої апеляційні вимоги, і просив лише перерахувати йому строк попереднього ув`язнення, думку прокурора, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджуються сукупністю зібраних та належним чином перевірених у суді доказів, є правильними, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на викрадення чужого майна (грабіж), недоведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, вчинений повторно, є правильною.
Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і також є правильним.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо перерахування йому строку попереднього ув`язнення у відповідності до вимог Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі п.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 25 травня 2015 року по 29 травня 2017 року включно із розрахунку 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4