ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 213/1183/16-к
Провадження № 1-кп/210/114/17

"14" березня 2017 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 22 березня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 березня 2016 року, протягом дня ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої.

Того ж дня, приблизно о 18 годині 00 хвилин, до вказаного помешкання прийшов знайомий ОСОБА_6 , - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. З дозволу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 пройшов до приміщення спальної кімнати квартири за вказаною адресою, де ліг спати.

Цього ж вечора, приблизно о 19 годині 00 хвилин, до вказаної квартири прийшов знайомий ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_9 .

В період часу, з 19 години 00 хвилин по 19 годину 10 хвилин, ОСОБА_6 зайшов до приміщення спальної кімнати, розбудив ОСОБА_8 та зажадав від останнього залишити його житло, на що останній відповів категоричною відмовою, почав виражатися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та висловлювати погрози.

Вказані дії та поведінка ОСОБА_8 викликали у ОСОБА_6 раптову гостру неприязнь до нього та умисел на заподіяння ОСОБА_8 смерті за вказаних мотивів. З метою підшукання знаряддя злочину ОСОБА_6 прослідував до приміщення кухні даної квартири, де з поверхні столу взяв кухонний ніж.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, з метою заподіяння ОСОБА_8 смерті, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до нього, приблизно о 19 годині 10 хвилин 22 березня 2016 року, сів поряд по праву руку від ОСОБА_8 на дивані, розташованому в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , обійняв лівою рукою останнього за ліве плече, тим самим утримуючи його в положенні сидячи, тримаючи підшуканий ним кухонний ніж у правій руці, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 , який сидів по ліву руку від нього на дивані, одного удару клинком даного ножа в ділянку грудної клітини ліворуч, - місце розташування життєво важливих органів людини.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, розташованого на висоті 135,0см. від підошовної поверхні стоп, що проходить між середньо-ключичною та білягрудинною лініями у косо-вертикальному напрямку. Довжина рани шкіри 1,8-2,0см. Краї рани рівні, внутрішній-підритий, зовнішній скошений; верхній кінець «М»-подібної форми, орієнтований на цифру «1» удаваного циферблату годинника, нижній-гострий, орієнтований на цифру «7»; стінки рани гладкі. Продовженням рани є щілино-подібний рановий канал лінійної форми, який проходить у напрямку з переду-назад та трохи зліва-направо і майже горизонтально; проникає у 3-му міжреберному проміжку в ліву плевральну порожнину, з частковим пересіченням хрящової частини 3-го ребра, ушкодженням серцевої сорочки та лівого шлуночка серця, сліпо закінчується в порожнині його. Довжина ранового каналу не менш 3,5см.

Згідно висновків судово-медичної експертизи трупу №43 від 08 квітня 2016 року, №43 «додаткова» від 15 квітня 2016 року, та №43 «додаткова» від 11 травня 2016 року, виявлене у потерпілого ОСОБА_8 колото-різане поранення грудної клітини, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_8 , що настала в період часу, з 19 години 15 хвилин до 19 години 58 хвилин 22 березня 2016 року в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та наступним розвитком гемотампонади його, лівобічного гемопневмотораксу та розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.115 ч.1 КК України, як вбивство, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому звинуваченні за ст.115 ч.1 КК України першочергово визнав частково, та суду пояснив, що він зареєстрований та проживав до взяття під варту у двохкімнатній квартирі АДРЕСА_2 , котра на праві приватної власності належить його бабусі, та котру остання заповідала йому.

Вказував на те, що 22 березня 2016 року цілий день він перебував вдома, у вищевказаній квартирі, оскільки в той час працював, та перебував у щорічній тарифній відпустці, розпивав алкогольні напої, а саме пиво, в кількості приблизно 2,0-2,5 літри.

У вечорі того ж дня, приблизно в період часу з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин до нього в квартиру прийшов його знайомий ОСОБА_8 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, та попросився в нього відіспатися у квартирі, щоб потім піти додому. Спочатку він не хотів пускати його до квартири, однак, побачивши що ОСОБА_8 перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, погодився, однак попередив, що пустить його лише на декілька годин, та потім він повинен буде покинути квартиру, на що ОСОБА_8 погодився та будучи одягнутим пішов до спальної кімнати квартири, де в такому вигляді і заснув.

Зазначав, що з ОСОБА_8 приятелями вони не були, просто знайомими. До подій, що мали місце 22 березня 2016 року знали одне одного приблизно вісім місяців, зустрічалися в професійно-технічному училищі де він навчався, однак ОСОБА_8 інколи приходив до нього додому в стані алкогольного сп`яніння та просив у нього відіспатися та переночувати. Заздалегідь, питання стосовного того, що ОСОБА_8 прийде до нього того дня, вони не обговорювали.

Крім того, того ж дня, приблизно о 19 годині 00 хвилин до нього прийшов його товариш ОСОБА_9 , скільки останньому років він точно не знає, та попросив вийти з ним надвір погуляти. Він погодився та повідомив, що спершу йому треба розбудити ОСОБА_8 , щоб останній покинув квартиру. Зайшовши до спальної кімнати квартири, де на дивані спав ОСОБА_8 він розбудив останнього, та попросив покинути квартиру, на що останній нехотя встав та направився до іншої кімнати, де був ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_8 по дорозі почав обурюватися, сваритися та лаятися на нього. В подальшому сварка між ними продовжилася, ОСОБА_8 почав ображати його, в подальшому попрохав грошей на пиво, на що він відмовив останньому. Сварка продовжувалася. Потім він пішов на кухню квартири, з метою взяти з поверхні столу, розташованого на ній, кухонний ніж, котрий лежав на столі, для того, щоб налякати ОСОБА_8 , та котрий він почав утримати в руці.

В цей час ОСОБА_8 сидів вже на дивані в іншій кімнаті квартири, а ОСОБА_9 сидів в тій же кімнаті, тільки в кріслі. Зайшовши до кімнати, він сів на диван біля ОСОБА_8 , котрий сидів по ліву сторону від нього, ніж при цьому він тримав у правій руці. Він знову попрохав ОСОБА_8 , щоб останній покинув квартиру, однак той не бажав виконати його вимогу, та продовжував сварку, котра тривала довгий час, скільки конкретно, він не пам`ятає. Він хотів налякати ОСОБА_8 ножем, поводити ним по тілу останнього. В подальшому почав махати ножем, на що ОСОБА_8 сказав, що в нього забракне духу вбити його. В подальшому, як так вийшло він не пам`ятає, однак він проштрикнув ОСОБА_8 ножем в області грудної клітки. Потім витягнув ніж з тіла ОСОБА_8 , викинув його на підлогу, затис ОСОБА_8 рукою грудну клітину, однак вже було пізно, ОСОБА_8 почав задихатися та помер. В подальшому він пішов до сусідів, а ті в свою чергу викликали співробітників правоохоронних органів.

Посилався на ті обставини, що вину визнає частково, у зв`язку із тим, що наміру вбивати ОСОБА_8 не мав.

В подальшому при розгляді справи обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини пред`явленого обвинувачення. Щиро розкаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння, просив суворо його не карати.

Допитаний в ході судового розгляду в присутності своєї матері, неповнолітній свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вони перебували та перебувають у гарних стосунках, товаришували. Знає ОСОБА_6 з самого малечку, часто бував у нього вдома.

Вказував на те, що в березні місяці 2016 року, в період часу з 19 години 00 хвилин до 19 години 30 хвилин, точно дня та часу він не пам`ятає, він приїхав до обвинуваченого ОСОБА_6 додому, конкретно адреси проживання ОСОБА_6 він також не пам`ятає. Окрім ОСОБА_6 в квартирі також знаходився раніше йому знайомий загиблий ОСОБА_8 , котрий спав на дивані спальної кімнати квартири.

Зазначав, що вони з ОСОБА_6 почали спілкуватися, сиділи в іншій кімнаті квартири. При цьому по останньому було помітно, що він випивав до цього. В подальшому ОСОБА_6 пішов будити ОСОБА_8 та при цьому казав йому, щоб той йшов з квартири, на що ОСОБА_8 почав сваритися, нецензурно виражатися на адресу ОСОБА_6 та погрожувати йому. Перебуваючи в іншій кімнаті, він чув розмову ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . В подальшому хлопці зайшли до кімнати де він сидів в кріслі, ОСОБА_8 сів на диван, котрий стояв в кімнаті та продовжив нецензурно виражатися в сторону ОСОБА_6 , та явно не мав наміру залишати квартиру. Потім ОСОБА_6 вийшов із кімнати, та майже одразу повернувся. При цьому в його правій руці був кухонний ніж. ОСОБА_8 почав глузувати з ОСОБА_6 , та казати, що той не зможе йому нашкодити, оскільки не вистачить духу. ОСОБА_6 сів на диван біля ОСОБА_8 по праву сторону, обняв його за плечі лівою рукою, а правою рукою, котрою утримував кухонний ніж, наніс ОСОБА_8 один удар в область грудної клітки. Витягнувши ніж з тіла ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 кинув його на підлогу, та запитав, що їм робити далі, на що він йому відповів, що треба викликати швидку медичну допомогу.

Посилався на ті обставини, що потім ОСОБА_6 сказав йому, щоб він йшов додому, а сам пішов до сусідки викликати швидку допомогу. Що відбувалося далі йому не відомо. Коли він покидав приміщення квартири, то ОСОБА_8 був ще живий, однак тяжко дихав.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її рідним онуком.

Вказувала на те, що безпосереднім очевидцем подій, що мали місце 22 березня 2016 року, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вона не була. Того дня вона перебувала на дачі в селі, а у вечорі зателефонувала сусідці в місто, оскільки її онук повинен був того дня приїхати до неї, та на що остання їй повідомила, що в їх квартирі зараз багато працівників поліції, та що її онука обвинувачують у вбивстві людини.

Зазначала, що в подальшому про події, що мали місце вечора 22 березня 2016 року, вона дізналася від товариша її онука, ОСОБА_9 , котрого добре знала, та котрий розповів їй, що її онук вбив іншого хлопця ножем, та вказував на те, що був безпосереднім очевидцем цих подій.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 посилалася на ті обставини, що останній до п`яти річного віку проживав разом зі своїми батьками, котрі зловживали спиртними напоями. Потім помер його батько, а мати поїхала в село до своєї матері, та залишилася там. Її онук залишився в місті, закінчив школу, професійно-технічне училище, та влаштувався на роботу. На даний час мати її онука хворіє, не балакає, не ходить. Онук до матері останнім часом не навідувався, оскільки був на неї ображений. Характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 з позитивної сторони, як спокійну, урівноважену та працьовиту людину. Вказувала також на те, що алкогольними напоями її онук не зловживав, завжди допомагав людям.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше знайома, він є її сусідом по поверху, та проживав в будинку АДРЕСА_3 .

Вказувала на те, що безпосереднім очевидцем подій вона не була, однак 22 березня 2016 року, вже після 16 години 00 хвилин до квартири в котрій вона проживає постукав ОСОБА_6 , котрий перебував в стані шоку, та попрохав її викликати співробітників поліції повідомивши, що вбив людину. Спочатку вона йому не повірила, та вважала, що він жартує, однак ОСОБА_6 повідомив їй, що це правда, після чого вона і викликала співробітників поліції. В цей час ОСОБА_6 сидів на лавці під під`їздом будинку.

В подальшому, після прибуття працівників поліції з її стаціонарного телефону було викликано швидку медичну допомогу, а її запрошено працівниками поліції до квартири де проживав ОСОБА_6 , де вона і побачила труп людини. Окрім тіла загиблого та працівників поліції у квартирі більше нікого не було. Обстановка в квартирі була не порушеною.

Зазначала, що квартира, в котрій проживав ОСОБА_6 має дві кімнати. Труп людини знаходився на дивані в кімнаті квартири, лежав на спині, поперек дивана, та не подавав ознак життя. В чому загиблий був одягнутий вона не пам`ятає.

Посилалася на ті обставини, що загиблого вона раніше бачила в квартирі де проживав ОСОБА_6 . Вважає, що загиблий своєю поведінкою спонукав ОСОБА_6 до вказаних дій. Це їй відомо зі слів третіх осіб.

Обвинуваченого ОСОБА_6 характеризує з позитивної сторони. Вказувала на те, що спиртними напоями ОСОБА_6 не зловживав, однак інколи вона бачила як останній випивав пиво.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що з обвинуваченим особисто не знайома, є матір`ю загиблого ОСОБА_8 .

Вказувала на те, що на стадії досудового розслідування вона відмовилася від статусу потерпілої по даному кримінальному провадженню, оскільки вважає, що її загиблий син, в силу свого способу життя сприяв тому, що з ним трапилося.

Зазначала, що син не проживав з нею до дня своєї смерті на протязі приблизно трьох років, на день смерті йому було повних дев`ятнадцять років. Син працював, орендував квартиру, де саме їй не відомо. Востаннє бачила його коли той влаштовувався на роботу, на один із комбінатів міста, та проходив комісію у районному військовому комісаріаті міста, це було літом 2015 року. Чи зловживав її загиблий син спиртними напоями, їй не відомо. Батько ОСОБА_8 також загинув. Участі у похованні сина вона не приймала, а їх організацією займався її брат ОСОБА_14 . На похоронах сина також не була присутньою, оскільки не мала змоги.

Наполягала на тих обставинах, що не має бажання бути потерпілою в рамках даного кримінального провадження. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 як мати загиблого потерпілого не має вважаючи, що її син сам себе покарав.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 особисто не знайомий, є рідним дядьком загиблого ОСОБА_8 . Характеризував загиблого як особу, котра виросла у неблагополучній сім`ї, оскільки його батьки зловживали спиртними напоями, а його вихованням займався дід.

Вказував на те, що подробиці життя ОСОБА_8 йому не відомі, знає лише, що останній працював, жив окремо від матері, батько ОСОБА_8 та його дід, котрий займався його вихованням, померли. Рідній матері до хлопця не було ніякого діла.

Зазначав, що про смерть ОСОБА_8 він дізнався в телефонній розмові зі своїм сином, котрий спілкувався з ОСОБА_8 . Безпосереднім очевидцем подій, що мали місце того дня він не був. В подальшому займався організацією поховання племінника. Мати ОСОБА_8 , ОСОБА_13 у часті у похованні сина не приймала, та не була присутньою при похованні.

Посилався на ті обставини, що на стадії досудового розслідування він відмовився від статусу потерпілого по даному кримінальному провадженню.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 він познайомився, коли той влаштовувався на роботу. Знає ОСОБА_6 приблизно чотири роки. Вказував на те, що безпосереднім очевидцем подій він не був, може характеризувати ОСОБА_6 як спокійну, тиху, неконфліктну та урівноважену людину. На робочому місці ніколи не був помічений в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Пояснити причини, котрі б могли спонукати ОСОБА_6 до вчинення вказаних дій, не зміг.

Суд не приймає до уваги покази свідків сторони обвинувачення, та обвинуваченого, дані на досудовому розслідуванні, згідно протоколів допиту останніх, оскільки, згідно ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його провина повністю підтверджується показами допитаних в ході судового розгляду свідків, та матеріалами кримінального провадження №0000185, а саме:

- копією журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого, 22 березня 2016 року, о 19 годині 30 хвилин, до чергової частини Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від абонента 22-24-94 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , скоєно вбивство (том №1, арк. крим. пров.№15-16);

- протоколом огляду місця події від 22 березня 2016 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є приміщення квартири АДРЕСА_2 , та під час проведення котрого було виявлено труп громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий знаходився на дивані кімнати вказаної вище квартири (том №1, арк. крим. пров.№17-22);

- протоколом огляду трупа від 22 березня 2016 року, план-схемою та фото таблицею до нього, в ході проведення котрого було оглянуто труп громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений під час проведення огляду місця події 22 березня 2016 року в приміщені квартири АДРЕСА_2 (том №1, арк. крим. пров.№24-31);

- висновком судово-медичного експерта №42 від 08 квітня 2016 року, та схематичною таблицею до нього, згідно висновків якого, у ОСОБА_8 виявлено проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, розташоване на висоті 135,0см. від підошовної поверхні стоп, що проходить між середньо-ключичною та білягрудинною лініями у косо-вертикальному напрямку. Довжина рани шкіри 1,8-2,0см. Краї рани рівні, внутрішній-підритий, зовнішній скошений; верхній кінець «М»-подібної форми, орієнтований на цифру «1» удаваного циферблату годинника, нижній-гострий, орієнтований на цифру «7»; стінки рани гладкі. Продовженням рани є щілино-подібний рановий канал лінійної форми, який проходить у напрямку з переду-назад та трохи зліва-направо і майже горизонтально; проникає у 3-му міжреберному проміжку в ліву плевральну порожнину, з частковим пересіченням хрящової частини 3-го ребра, ушкодженням серцевої сорочки та лівого шлуночка серця; сліпо закінчується в порожнині його. Довжина ранового каналу не менш 3,5см. За колото-різаний характер поранення свідчать: лінійна форма рани шкіри, рівні краї, один гострий, протилежний «М»-подібний кінці; наявність щілиноподібного лінійного ранового каналу з гладкими стінками, який переважає по довжині рану шкіри і звужується до кінцевої частини. Поранення спричинене дією плоского колюче-ріжучого предмету на зразок клинку ножа, який має гостре лезо та обушок. Враховуючи нерівномірність кровонаповнення внутрішніх органів (з перевагою недокрів`я їх), характер ушкодження внутрішніх органів та величину внутрішньої крововтрати, поранення спричинено при життєво, незадовго до настання смерті. Колото-різане поранення грудної клітини на трупі має ознаки загрози для життя, і тому належить до тяжких тілесних ушкоджень, та у даному конкретному випадку призвело до настання смерті потерпілого, тобто, між пораненням та причиною смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть потерпілого настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та наступним розвитком гемотампонади його, лівобічного гемопневмотораксу та розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів. Виявлена концентрація алкоголю у крові з трупа при судово-токсикологічному дослідженні за життя могла відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Враховуючи стан трупних явищ на момент огляду трупа на місці події, а також при дослідженні трупа в морзі, смерть потерпілого насупила приблизно за чотири години до моменту огляду трупа на місці виявлення (том №1, арк. крим. пров.№41-44);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2016 року, та додатком до нього,- DWD-диском, за участі понятих, спеціаліста, - судово-медичного експерта, обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході проведення котрого останнім було відтворено хід подій, що мали місце у вечірній час доби 22 березня 2016 року в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , та за котрих він спричинив смерть потерпілому ОСОБА_8 (том №1, арк. крим. пров.№95-97);

- висновком судово-цитологічної експертизи №431 від 25 квітня 2016 року, згідно висновків якого, кров в слідах на клинку ножа (об`єкт №1), вилученого 22 березня 2016 року під час огляду місця події, приміщення квартири АДРЕСА_2 , могла походити від чоловіка (чоловіків), в крові якого (яких) містяться виявлені антигени А та Н ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілого ОСОБА_8 , беручи до уваги його групову характеристику крові. Або сліди крові могли утворитися за рахунок змішування її від декількох чоловіків з різним сполученням виявлених антигенів, і в цьому випадку не виключається можливість домішку крові в слідах від громадянина ОСОБА_6 , враховуючи групову приналежність його крові (том №1, арк. крим. пров.№114-118);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 квітня 2016 року, та додатком до нього,- DWD-диском, за участі понятих, спеціаліста, - судово-медичного експерта, неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , його матері та педагога, в ході проведення котрого неповнолітнім свідком ОСОБА_9 було відтворено хід подій, що мали місце у вечірній час доби 22 березня 2016 року в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , та за котрих обвинувачений ОСОБА_6 спричинив смерть потерпілому ОСОБА_8 (том №1, арк. крим. пров.№160-162);

- протоколом огляду від 13 квітня 2016 року, об`єктом огляду якого є речі, які були одягнуті на трупі ОСОБА_8 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень та настання смерті останнього (том №1, арк. крим. пров.№163-165);

- висновком судово-медичного експерта №42 (додатковий) від 15 квітня 2016 року, згідно висновків якого, потерпілому ОСОБА_8 було спричинено один удар колюче-ріжучим предметом в ділянку грудної клітки зліва. Враховуючи причину смерті ОСОБА_8 (поранення лівого шлуночка серця), а також ступінь крововтрати, після спричинення поранення потерпілий жив незначний проміжок часу (хвилини), на протязі якого не виключена можливість виконання ним будь-яких активних дій. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , так і показання неповнолітнього свідка ОСОБА_9 про механізм спричинення тілесних ушкоджень під час проведення слідчих експериментів можуть відповідати об`єктивним судово-медичним даним отриманих при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 (том №1, арк. крим. пров.№167-168);

- висновком дактилоскопічної експертизи №14/4.6-1261 від 26 квітня 2016 року, згідно висновків якого, п`ять слідів пальців рук розмірами 14х28мм, 17х26мм, 13х17мм, 12х20мм та 19х24мм, вилучені 22 березня 2016 року в квартирі АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації за ними особи, що їх залишила. Так, слід пальця руки розміром 17х26мм, вилучений за вищевказаною адресою, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Два сліди пальців рук розмірами 14х28мм та 19х24мм, вилучені за вищевказаною адресою, залишені великим пальцем лівої руки та великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Два сліди пальців рук розмірами 12х20мм та 13х17мм, вилучені за вищевказаною адресою, залишені середнім пальцем та мізинцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том №1, арк. крим. пров.№175-187);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05 травня 2016 року, за участі понятих, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, в ході котрого ОСОБА_6 впізнав кухонний ніж загальною довжиною 23,4см., довжина клинка 12,2см., довжина рукоятки 11,2см., клинок виготовлений із металу сріблясто-сірого кольору, рукоятка виготовлена з пластику чорного кольору, як такий, який тривалий час належав йому, та яким він 22 березня 2016 року спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких той помер перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 (том №2, арк. крим. пров.№1-3);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06 травня 2016 року, за участі понятих, неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , його матері та педагога, в ході котрого неповнолітній свідок ОСОБА_9 впізнав кухонний ніж загальною довжиною 23,4см., довжина клинка 12,2см., довжина рукоятки 11,2см., клинок виготовлений із металу сріблясто-сірого кольору, рукоятка виготовлена з пластику чорного кольору, як такий, яким обвинувачений ОСОБА_6 22 березня 2016 року спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких той помер перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 (том №2, арк. крим. пров.№4-6);

- висновком судово-медичного експерта №42 (додатковий) від 11 травня 2016 року, згідно висновків якого, враховуючи стан трупних явищ на момент огляду трупа на місці події, а також при дослідженні трупа в морзі, вказаний в попередній експертизі термін настання смерті, - близько чотирьох годин з моменту огляду трупа на місці виявлення, - є приблизний. З урахуванням збереження тепла у пахвових і пахвинних ділянках, формування плями Лярше лівого ока (підсихання рогівки), - цей термін слід розглядати в сторону зменшення часу, тобто, не виключена можливість настання смерті в період часу з 19 години 15 хвилин по 19 годину 58 хвилин 22 березня 2016 року. Враховуючи причину смерті (поранення лівого шлуночка серця), а також ступінь крововтрати, після спричинення поранення потерпілий жив незначний проміжок часу (хвилини, десятки хвилин). Враховуючи довжину рани шкіри, довжину рани лівого шлуночка серця, які встановлені в ході проведення первинної експертизи трупа; дані медико-криміналістичного дослідження; довжину ранового каналу, утворення колото-різаного поранення могло відбутися за допомогою колюче-ріжучого предмету на зразок клинка ножа з наступними властивостями: довжина клинка по середній повздовжній лінії, - 12,2см., ширина біля рукоятки, - 2,0см., ширина по середній частині, - 1,8см.,товщина обуха, - 0,1см. (том №2, арк. крим. пров.№17-18);

- висновком експерта №32-МК від 10 червня 2016 року, та фото таблицею до нього, згідно висновків якого, на предметах одежі, що належали померлому ОСОБА_8 виявлені по 1-му пошкодженню в області лівої полиці куртки та в області переду ліворуч на 2-х фуфайках і майці. Їх характер та локалізація можуть свідчити про те, що вони виникли від разової дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями і має ширину клинку на протязі поринулої частини в межах 19,1-25мм. та «П»-подібний обушок товщиною близько 1мм. В ході проведення експертизи не було виявлено об`єктивних даних, які могли б заперечувати можливість нанесення виявлених пошкоджень на представлених предметах одежі (куртці, 2-х фуфайках та майці) клинком ножа, наданого на експертизу (том №3, арк. справи №66-73а);

- висновком експерта №31-МК від 24 травня 2016 року, та фото таблицею до нього, згідно висновків якого, не виявлено будь-яких ознак, завдяки яким можна було б заперечувати заподіяння рани на клапті шкіри лівої половини грудної клітки, вилученого з трупа ОСОБА_8 клинком ножа представленого на експертизу (том №3, арк. справи №75-79).

Зазначені вище докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, колегія суддів вважає винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, як вбивство, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно зі ст.65 КК України, призначаючи покарання, у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, колегія суддів відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), його матеріальний стан, тощо, а тому при призначенні покарання суд враховує також особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, до взяття під варту працював, неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, під наглядом у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, згідно висновку судово-психіатричного експерта №78 від 05 квітня 2016 року, в період часу скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення у стані короткочасного хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв легку розумову відсталість, та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує те, що злочин, передбачений ст.115 ч.1 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів.

Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.8 ч.2 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи судом також враховано п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.50 КК України випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст.115 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально виконавчому закладі закрито типу.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

У відповідності до вимог ст.65 КК України, покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, наявність декількох пом`якшуючих обставин, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.69 КК України, враховує тяжкість злочину у вчиненні котрого він обвинувачується, та наголошує, що згідно положень ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів вважає за необхідне залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід рахувати з моменту затримання, а саме, - 22 березня 2016 року.

Керуючись ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Крім того, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».

Згідно ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_6 в строк відбуття покарання за даним вироком підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілі в рамках кримінального провадження відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення дактилоскопічної експертизи №14/4.6-1261 від 26 квітня 2016 року у розмірі 1100,50 гривень.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 08 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_6 залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме, - 22 березня 2016 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№146, том №1, а саме DWD-диск з аудіо записом телефонної розмови з архіватору телефону «102» чергової частини Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 22 березня 2016 року о 19 годині 37 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000185, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили, речові докази перераховані на арк. крим. пров.№188, том №1, а саме мікрооб`єкти з долонь трупу ОСОБА_8 на липких стрічках (упаковано в паперовий конверт), котрі згідно квитанції №00192/16, зберігаються в камері схову речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Після набрання вироком законної сили, речові докази перераховані на арк. крим. пров.№188, том №1, а саме джинсові штани та кофту у смуги синього, блакитного та сірого кольорів (упаковано в поліетиленовий пакет), спортивну куртку, дві футболки та майку (упаковано в поліетиленовий пакет), котрі згідно квитанції №00192/16, зберігаються в камері схову речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути власнику або його близьким родичам.

Після набрання вироком законної сили, речові докази перераховані на арк. крим. пров.№8, том №2, а саме кухонний ніж, зрізи з нігтьових пластин обох рук трупа ОСОБА_8 , зразки крові трупа ОСОБА_8 , зразки крові засудженого ОСОБА_6 , витяжки та осади з досліджуваних об`єктів на ниточках марлі, котрі згідно квитанції №00205/16, зберігаються в камері схову речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Після набрання вироком законної сили, речові докази перераховані на арк. крим. пров.№8, том №2, а саме вісім слідів папілярних узорів, дактилокарти на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , котрі зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000185, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення дактилоскопічної експертизи №14/4.6-1261 від 26 квітня 2016 року у розмірі 1100,50 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання вимог ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3