Справа № 127/6534/16-к
Провадження № 1-кп/127/231/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2017 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004857 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2015 року близько 11:00 водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «КАМАЗ 53212 КС 3575А», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався в напрямку вулиці Ватутіна по проїзній частині вулиці Чехова у місті Вінниці. Під час проїзду регульованого перехрестя з вулицею Немирівське шосе ОСОБА_5 не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого транспортного засобу в момент об`єктивної появи в полі його зору пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розпочали перетин проїзної частини вулиці Чехова справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля по розмітці регульованого пішохідного переходу, на зелений, дозволяючий рух, сигнал світлофора. Внаслідок цього ОСОБА_5 , з необережності, допустив наїзд на вищевказаних пішоходів.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку середнього ступеня з вогнищами гемораргічного просякнення лівих лобної та скроневої долей, перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа (правої тім`яної і скроневої кісток, клиновидної кістки, пірамідки лівої скроневої кістки), травматичних розривів барабанних перетинок обох вух, забою м`яких тканин потилиці, а також - закритого перелому лівих лонної та сідничної кісток тазу без зміщення, закритого перелому середньої третини правої ключиці. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1833/149 від 02.12.2015 року, вищевказані ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 4.16 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:
п. 4.16 (а) - пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;
п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині при зазначених вище обставинах визнав повністю, надав суду наступні показання. 23.07.2015 року приблизно в 11 годині він переганяв автокран на ремонт. Під час проїзду перехрестя вул. Чехова та вул. Немирівське шосе в м. Вінниці на зелений сигнал світлофора він здійснив наїзд на двох пішоходів. Останні вийшли на проїжджу частину дороги з-за мікроавтобуса та пройшли приблизно 5 метрів від бордюрного каменю. Він подумав, що даний мікроавтобус пропускає його, тому не зупинився перед пішохідним переходом.

У скоєному він розкаюється, потерпілому він частково відшкодував завдану ним моральну шкоду та сплачував кошти за лікування.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 необхідним та достатнім для нього буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням. Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що в разі позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_5 втратить єдине джерело доходу, оскільки ці доводи жодними доказами не підтверджено, а згідно показань самого обвинуваченого він на момент розгляду кримінального провадження ніде не працює.
Суд вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ним злочину.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме автомобіль, який передано на відповідальне зберігання власнику слід залишити останньому.

Потерпілий ОСОБА_9 подав цивільний позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та Страхової компанії «Універсальна» про стягнення майнової шкоди в сумі 14166, 34 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 75000 грн. солідарно. Свої позовні вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_5 , а власником транспортного засобу, яким ОСОБА_5 керував є ОСОБА_7 , він отримав тяжкі тілесні ушкодження та змушений був тривалий час лікуватися та витратив на лікування 14166,34 грн. Стан його здоров`я значно погіршився, після отриманих травм йому встановлена інвалідність третьої групи, він має продовжити лікування, оскільки лікарями виявляються нові наслідки ДТП. Транспортний засіб, яким ОСОБА_5 керував під час скоєння ДТП застрахований у Страховій компанії «Універсальна», про що свідчить поліс обов`язкового страхування АІ/7882925. Внаслідок дтп був зруйнований звичний ритм його життя, він не може повноцінно працювати та заробляти на життя собі, та своїй родині, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Все це завдає йому великої моральної шкоди, оскільки його сім`я проживає в селі, де завжди потрібні чоловічі руки, він був єдиним повністю працездатним її членом, оскільки його дружина є інвалідом по зору, їй протипоказана тяжка фізична праця. ДТП та її наслідками було зруйновано його плани на майбутнє, змінено його ставлення до життя, що потягло погіршення стосунків з рідними та друзями. Моральну шкоду позивач оцінив у 80000 грн.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 позов підтримала частково, просила його задовольнити, пояснила, що потерпілою стороною враховано те, що ОСОБА_5 сплатив 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, тому позовні вимоги в цій частині зменшено до 75000 грн.

Прокурор ОСОБА_3 також просив задовольнити позов.

Цивільний відповідач ОСОБА_10 позов не визнав, пояснив, що він не вважає себе винним у дтп, тому не має нести цивільно-правову відповідальність.

Представник цивільного відповідача Страхової компанії «Універсальна» в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений завчасно та належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 позов потерпілого визнав частково, пояснив, що майнову шкоду він визнає повністю, ним вже сплачено більше одинадцяти тисяч гривень на ліки для потерпілого, про що він надав суду відповідні платіжні документи. Також обвинувачений ОСОБА_5 визнав позов щодо відшкодування моральної шкоди на суму 20000 грн.

Захисник ОСОБА_4 погодився з позицією свого підзахисного.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Потерпілим ОСОБА_9 надано суду документи, які підтверджують витрати на придбання ліків на суму 10610,24 грн. Те, що придбані потерпілим ліки призначені були лікарями в зв`язку з його лікуванням після ДТП, підтверджується наданими медичними документами.

Таким чином підтверджена документально майнова шкода, яка завдана третій особі, тобто ОСОБА_9 внаслідок ДТП складає 10610,24грн.

Відповідно до полісу № АІ/7882925 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «КАМАЗ 53212 КС 3575» номерний знак НОМЕР_2 , 25.05.2015 був застрахований, на момент ДТП вказаний поліс діяв. Страхувальником був ОСОБА_7 , який відповідно до технічного паспорту автомобіля, копія якого міститься в матеріалах кримінального провадження, є власником даного транспортного засобу.

Те, що ОСОБА_5 володів на момент ДТП вказаним забезпеченим автомобілем правомірно жодний із учасників процесу не оспорював, однак жодного доказу, який підтверджував би наявність трудових відносин між ним та власником транспортного засобу, який брав участь у дтп, суду не надано.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.
Згідно п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих,становить 100000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Враховуючи викладене, майнова шкода підлягає стягненню зі Страхової компанії «Універсальна» в сумі доведеної майнової шкоди тобто в сумі 10610,24 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Судом враховано рекомендації, викладені у Постанові Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема у п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також у п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, враховуючи, характер та обсяг моральних страждань, які зазнав потерпілий внаслідок отриманих травм, а також те, що в момент дтп його поведінка була цілком правомірною, адже він рухався по пішохідному переходу на дозволений сигнал світлофора, а наслідком злочину стала його інвалідність Ш ступеню, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в сумі 30000 грн.
Статтею 1194 ЦК України, якою врегульовано відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більше, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Відповідно до ст. 26-1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ"
пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,
- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав
ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров`ю.
Враховуючи, що розмір завданої ОСОБА_9 моральної шкоди перевищує суму, яка складає 5 відсотків страхової виплати, різницю між фактичним розміром шкоди і сумою, що підлягає стягненню зі страхової компанії, слід стягнути з ОСОБА_5 , оскільки жодних доказів про те, що він перебував з ОСОБА_10 у трудових відносинах суду не надано, відповідно він самостійно несе цивільно-правову відповідальність в частині відшкодування завданої злочином моральної шкоди, що стягується з винної особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, ст. 1194 ЦК України, ст. 1, 3, 22, 26-1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

За підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі чотириста дев`яносто одну гривню 04 копійки на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:

автомобіль марки «КАМАЗ 53212 КС 3575А», д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути зі Страхової компанії «Універсальна» на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі десять тисяч шістсот десять гривень 24 копійки та п`ятсот тридцять гривень 52 копійки моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень 48 копійок у відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: