Справа № 161/9092/15-к Провадження №11-кп/773/589/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 296 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000175 від 21.03.2015 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , а також обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луцька, житель АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружений, раніше не судимий, -
засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч.4 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання 4 роки позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Луцька, житель АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодружений, працює водієм магазину «Ритуальні послуги», раніше не судимий ,-
засуджений за ч.4 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вони протягом іспитового строку тривалістю відповідно два та один рік не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнані винними в тому, що вони 20 березня 2015 року, близько 19 години, перебуваючи на автодорозі сполученням Львів-Радехів-Луцьк, неподалік від АЗС «Укр-Петроль» № 3, що розташована по вул.Миру, 1-а, в с.Городище Луцького району, будучи в групі осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в ході словесного конфлікту, який безпідставно виник із водієм автомобіля таксі ОСОБА_10 , не реагуючи на прохання останнього припинити хуліганські дії, ОСОБА_9 з метою заподіяння тілесних ушкоджень, здійснив один постріл із пістолета Макарова калібру 9 мм, що є вогнепальною зброєю, в плече потерпілому, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення нижньої третини лівого плеча з переломом нижньої третини плечової кістки та внутрішньо-суглобовим переломом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 , підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_9 , будучи в групі осіб з останнім, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, метального ножа, який останній демонстративно тримав у правій руці, не реагуючи на неодноразові прохання потерпілого ОСОБА_10 припинити хуліганські дії, погрожував йому завдати тілесних ушкоджень.
У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок щодо ОСОБА_9 частково скасувати. Зокрема, просить його виправдати за ч.4 ст.296 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення, та залишити кваліфікацію дій цього ж обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання в межах санкції ч.1 ст.122 цього Кодексу. Також просить звільнити ОСОБА_9 від даного покарання на підставі ч.4 ст.74 КК України, урахувавши його характеристики, бездоганну поведінку і сумлінне ставлення до праці. Посилається на те, що ОСОБА_9 не керувався мотивами неповаги до суспільства, не бажав порушувати громадський порядок. Між ним та ОСОБА_8 не було ніяких домовленостей про вчинення хуліганських дій. Події 20.03.2015 на автодорозі Львів Радехів Луцьк були продовженням конфлікту між ним та особами циганської народності, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин в с.Гірка Полонка Луцького району. До потерпілого ОСОБА_10 він не підходив, а сварився з п`яним ОСОБА_11 .. В місцевому суді ці обставини підтвердили свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .. Крім того, в судових дебатах прокурор заявив, що вагається в правильності кваліфікації дій обвинувачених за ч.4 ст.296 КК України.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить частково скасувати вирок щодо нього та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.296 КК України на ч.1 ст.296 цього Кодексу, і звільнити його від відбування покарання за вчинення цього злочину на підставі ч.4 ст.74 КК України, врахувавши його характеристики, бездоганну поведінку і сумлінне ставлення до праці. Вважає, що хоча його дії потерпілим і були сприйняті як хуліганство, проте він особисто не хотів вчиняти ніяких протиправних дій. Ножа чи інших предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, він не використовував і не застосовував, і нікому не погрожував. Вказує, що в нього не було ніяких попередніх домовленостей з ОСОБА_9 на вчинення хуліганства. Просить врахувати його позитивні характеристики, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також те, що потерпілий ОСОБА_10 не має до нього претензій матеріального чи морального характеру і на його суворому покаранні не наполягає.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою апеляційну скаргу та апеляцію захиснику ОСОБА_7 підтримав і просив їх задовольнити, захисника ОСОБА_7 , який також пітримав як свою апеляційну скаргу так і апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 та просив їх задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг і просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, та в апеляціях ніким не оскаржуються.

Діям обвинуваченого ОСОБА_9 у цій частині дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється, тому апеляційним судом не перевіряється.

Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 , а також обвинуваченого ОСОБА_8 в своїх апеляційних скаргах на те, що суд безпідставно дійшов висновку про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в суді показав, що він працює водієм таксі. 20 березня 2015 року перебував на стоянці по вул. Львівській, що поблизу магазину «Наш Край». Ближче до вечора підійшли особи циганської зовнішності і він з ними поїхав в с. Гірка Полонка. Після повернення в Луцьк їх по дорозі наздогнав камуфльований бус та підрізав його автомобіль, а тому змушений був з`їхати на обочину. З буса вийшли двоє хлопців та підійшли до його автомобіля, один з них відкрив двері водія, наказав давати ключі, а другий знаходився біля задніх правих дверей, в один із моментів відчув біль в лівій руці нижче плеча і побачив кров, відразу не зрозумів, що в нього стріляли з пістолета. Вийшов з автомобіля, тоді до нього почав підходити ОСОБА_8 із ножем в руках і наказував, щоб він дав ключі від машини. В подальшому він сів у автомобіль і поїхав уже без пасажирів до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він проходив службу в зоні АТО, із населеного пункту Новгородське в кінці березня 2015 року повернуся разом з іншими трьома товаришами на автомобілі "Мерседес Спрінтер", за кермом якого знаходився ОСОБА_8 до місця проживання в АДРЕСА_2 , куди він забрав два автомат Калашнікова на зберігання. В автомобілі залишалась інша зброя, зокрема, автомат Калашнікова та ПМ, які належали ОСОБА_8 . Оскільки приїхали пізно, вирішили їхати до військової частини на наступний день. Дійсно підтвердив, що з його місця проживання міліцією вилучалось вогнепальну зброю, яку вони мали здати у військовій частині м. Володимир-Волинський.

В суді свідок ОСОБА_12 показав, що 20 березня 2015 року, знаходився в приміщенні свого гаража, через деякий час, до приміщення гаража приїхав автомобіль "Мерседес Спрінтер" камуфляжного кольору, під керуванням ОСОБА_8 та з пасажиром ОСОБА_9 . Свідок чув, що відбувався словесний конфлікт між особами циганської національності і людьми які приїхали на цьому автомобілі. Бачив як за автомобілем таксі поїхав бус під керуванням ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є волонтером, в кінці березня 2015 року, після обідню пору до неї приїхали на автомобілі "Мерседес Спрінтер" батальйону "Волинь" під керуванням ОСОБА_8 та з пасажиром ОСОБА_9 із зони АТО з приводу забезпечення військовослужбовців водою. З ними поїхала в с. Гірка Полонка до гаража. З автомобіля не виходила. Між ними та особами циганської національності на автомобілі-таксі чорного кольору виник конфлікт біля гаража. Після чого вони поїхали звідти, зупинились неподалік м. Луцька, де зупинився також той самий чорний автомобіль. З буса вийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_9 і пішли в напрямку до автомобіля.

Свідок ОСОБА_14 показав, що в кінці березня 2015 року у його знайомої дівчини виник конфлікт на гаражах в с. Гірка Полонка з працівниками СТО по ремонту автомобіля, приїхали туди з друзями на таксі, з автомобіля не виходив, у ОСОБА_18 виник конфлікт із особами в камуфляжній формі. Через деякий час на автомобілі таксі чорного кольору, поїхали в напрямку м. Луцька і на виїзді з села їх підрізав бус камуфляжного кольору, тому вони зупинились, підійшло двоє осіб, до таксі, весь час знаходився в салоні автомобіля на задньому сидінні, відбувалась розмова з цими людьми, були відчинені задні праві двері, почув постріл, відкрив ліві задні двері автомобіля і перебіг дорогу та втік з місця події.

Дані показання потерпілого та свідків об`єктивно стверджуються також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20 березня 2015 року, відібраної від потерпілого ОСОБА_10 , з якого вбачається, що дійсно 20 березня 2015 року, близько 19.00 год., на автодорозі сполученням Горохів-Луцьк, поблизу м.Луцька невідомі особи здійснили постріл в його руку з невідомого пристрою схожого на пістолет та спричинили йому тілесні ушкодження (т.1 а.п.96).

З протоколу огляду місця події та фото таблиць до нього від 20 березня 2015 року, вбачається, що в м.Луцьку по пр.Відродження поблизу службового входу Луцької міської клінічної лікарні оглянуто автомобіль марки "Шевроле Лачетті" д.н.з. НОМЕР_1 , в багажному відділенні якого виявлено кофту синього кольору та чорну куртку із наявними на лівому рукаві слідами речовини бурого кольору (т.1 а.п.97-98).

Протоколом огляду предметів та відповідними фототаблицями до нього від 21 березня 2015 року встановлено, що слідчим оглянуто кофту з тканини синього кольору та чорну балонову куртку із наявними на лівому рукаві отворами та слідами речовини бурого кольору (т.1 а.п.99-101).

А з протоколу огляду місця події від 20 березня 2015 року, вбачається, що слідчим проведено детальний огляд автомобіля марки "Шевроле Лачетті", де виявлено та вилучено 8 слідів рук на дверях водія, слід взуття з зовнішньої сторони дверей водія, металеву кулю коричневого кольору з внутрішньої частини дверей водія та речовину бурого кольору на сидінні водія, яку вилучили шляхом її контрольного змиву (т.1 а.п.102-107).

В протоколі огляду місця події від 21 березня 2015 року слідчим зафіксовано, що по вул. Львівській в напрямку м. Луцька на відстані 30 м. від дорожнього знаку "Луцьк", навпроти сигнального стовпа, на відстані 2,6 м. виявлено та вилучено відстріляну гільзу (т.1 а.п.116-118).

Окрім того, згідно до протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього від 21 березня 2015 року, що з кімнати буд. АДРЕСА_2 вилучено два автомати, два бронежилети, 330 патронів (т.1 а.п.119-120).

Протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 21 березня 2015 року зафіксовано, що поблизу домогосподарства АДРЕСА_3 здійснено огляд та вилучення автомобіля марки "Мерседес Спрінтер", д.н.з. НОМЕР_2 , в якому виявлено та вилучено автомат АК-47 № НОМЕР_3 , чотири паперові коробки з набоями калібру 5, 45, 12 магазинів з набоями всередині (т.1 а.п.124-126).

А протоколом огляду і затримки транспортного засобу від 21 березня 2015 року, слідчим здійснено оглянуто та затримано автомобіль марки "Мерседес Спрінтер", д.н.з. НОМЕР_2 (т.1 а.п.127).

За висновком експерта № 302 від 26 березня 2015 року слідує, що пістолет заводський номер НОМЕР_4 , який вилучений 21 березня 2015 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 , є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю пістолетом системи "ПМ", калібру 9Х18 мм., який виготовлений промисловим способом та для стрільби придатний; стріляна гільза, яка вилучена 21 березня 2015 року під час огляду місця події поблизу знаку "Луцьк" в напрямку с. Гірка Полонка є частиною пістолетного патрона калібру 9Х18 мм., призначена для стрільби з пістолетів Макарова ("ПМ") і автоматичних пістолетів Стєчкіна ("АПС"); гільза, яка вилучена 21 березня 2015 року під час огляду місця події поблизу знаку "Луцьк" в напрямку с. Гірка Полонка стріляна з пістолета заводський номер НОМЕР_4 , який вилучено 21 березня 2015 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 ; куля, яка вилучена 21 березня 2015 року з внутрішньої частини дверей водія автомобіля марки "Шевроле Лачетті" д.н.з. НОМЕР_1 стріляна з пістолета заводський номер НОМЕР_4 , який вилучений 21 березня 2015 року під час огляду місця події за адресою с. Гірка Полонка, вул. Зарічна, буд. 7 Луцький район (т.1 а.п.131-140).

Висновком експерта № 416 від 10 квітня 2015 року стверджується, що у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення нижньої третини лівого плеча з переломом нижньої третини плечової кістки та внутрішньо-суглобовим переломом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії тупого предмету з обмеженою травмуюючою поверхнею, цілком можливо внаслідок дії вогнепальної зброї та в час вказаний в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою довготривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби (т.1 а.п.169-170).

В ході пред`явлення особи для впізнання, що відповідно оформлено протоколом від 21 березня 2015 року з доданою фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_10 вказав на обвинуваченого ОСОБА_8 як на особу, яка 20 березня 2015 року, близько 19 год. 00 хв., на в`їзді в м. Луцьк зі сторони с. Гірка Полонка Луцького району, Волинської області знаходилася в автомобілі "Мерседес Спрінтер", д.н.з. НОМЕР_2 (т.1 а.п.171-173).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства, яке виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, ОСОБА_9 із застосуванням вогнепальної зброї, а ОСОБА_8 із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, вищенаведеними доказами в їх сукупності повністю спростовуються твердження апелянтів про недоведеність вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_9 та те, що ОСОБА_8 ножем нікому не погрожував та й інші доводи апеляційних скарг.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, дані про їх особи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також інші обставини, які впливають на ступінь їх відповідальності.

Так, обставини, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд обґрунтовано врахував їх позитивні характеристики по місцю проживання та проходження військової служби, відомості про вручені подяки та нагороди, молодий вік обвинуваченого ОСОБА_8 , інформацію про те, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, проходили військову службу по мобілізації в зоні проведення АТО, у зв`язку з чим набули статусу учасників бойових дій, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, а також стан здоров`я ОСОБА_9 ..

Також суд взяв до уваги і думку потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні, який просив не позбавляти волі обвинувачених, оскільки він помирився з ними.

З урахуванням наведених обставин, місцевий суд правильно дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, в межах санкцій частин статей, за якими він засуджуються, та на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття визначив йому остаточне покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченому дворічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_8 , суд обґрунтовано призначив покарання в межах санкції ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши мінімальний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, які передбачені ст.76 КК України.

Покарання, призначене судом ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання як і їх звільнення від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Враховуючи наведене, підстав для зміни чи скасування судового рішення з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , а також обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом

Головуючий:
Судді: