Справа № 559/312/17
Номер провадження 1-кс/559/110/2017
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
"14" лютого 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 13.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України про обрання відносно підозрюваного

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пятихатки Дніпропетровської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , судимий 25.12.2015 Радивилівським районним судом за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 3 (три) роки обмеження волі, за ч.2 ст. 125 КК України у виді 1(один) рік обмеження волі. На підставі ст.70 КК України ОСОБА_7 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3(три) роки обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Однак, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та повторно, під час іспитового строку, вчинив новий умисний злочин.

Так, 12.02.2017 приблизно о 21 год. ОСОБА_7 , перебував у житловому будинку, за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем с.Козин Радивилівського району та з іншими розпивали алкогольні напої.

Саме у цей час, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин, стався словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні житлової кімнати, підійшов до ОСОБА_11 та наніс йому один удар в область живота ножем, якого носив при собі.

У результаті нанесеного удару ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого ножового поранення правої підреберної ділянки з наскрізним розривом правої долі печінки, печінкового кута товстої кишки, заочеревна гематома, внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок ІІ-го ступеня, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

У ході досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 в спричинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

протоколом проведення огляду господарства ОСОБА_8 , що за адресою АДРЕСА_2 .

протоколом допиту свідка ОСОБА_12

протоколом допиту свідка ОСОБА_13

протоколом допиту свідка ОСОБА_14

протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно ч.5 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи, що в ході досудового розслідування не виявлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме ніж, яким було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_10 , є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризику, зазначеного у п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 , будучи звільненим від відбування покарання, під час іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, що свідчить про можливість продовження своєї злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто встановлена наявність ризику, зазначеного у п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також при з`ясуванні обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_7 встановлено, що останній одружений, проте, не має постійних занять та постійного джерела заробітку, характеризується за місцем проживання із негативної сторони, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, а також відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру та з урахуванням вчиненого ним повторно злочину - є суспільно небезпечною особою.

На даний час, достовірно відомо, що ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах із свідками вчинення кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати зазначений факт, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, що свідчить про наявність ризику, зазначеного у п.3 ч.1 ст. 177 КК України.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, встановлені ризиків, які є підставами для обрання відносно останнього запобіжного заходу, щоб запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому слідчий вважає, що відносно ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, просив його задоволити та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні, просили відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. ОСОБА_7 є особою раніше судимою, а санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, впливати на свідків, знищити або сховати знаряддя злочину.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, на думку суду, прокурором доведено всі обставини передбачені пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку такі ризики, що наведені слідчим, як здатність вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість переховуватись від слідства, впливати на свідків, знищити або сховати знаряддя злочину, є підтвердженими. Так, ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність у ізолюванні підозрюваного від суспільства та застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_7 як тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, судом не визначається розмір застави.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 , 181, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділення Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пятихатки Дніпропетровської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого, - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.
Дата закінчення дії ухвали - 14 квітня 2017 року о 02 годині 16 хвилин.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику СІ м. Рівне.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000056.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_7 .
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: